Фредерік Містраль
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Фредерік Містраль | ||||
---|---|---|---|---|
Frédéric Mistral | ||||
![]() Фредерик Містраль | ||||
Ім'я при народженні | Фредерик Містраль | |||
Псевдонім | Mèste Franc[1], Gui de Mount-Pavoun[1], Cousinié Macàri[1], Michèu Gai[1], Lou Cascarelet[1], Grand la Borgno[1], Lou Felibre de Bello Visto[1], Un Maianen[1], Lou Felibre dóu Mas[1], Antoine Chansroux[1], Lou Canounge de N-D. de Casten[1], Lou Felibre de Bèuvezet[1], Lou Felibre Calu[1], Jan Chaplo Verne[1], Un Jouine Felibre[1], Lou Medecin di Torro[1], Tounin Clapo[1], Lou Tout-Obro[1] і Ambròsi Boufarel[2] | |||
Народився | 8 вересня 1830 Майян | |||
Помер | 25 березня 1914 (83 роки) там само | |||
Поховання | Cimetière de Maillaned | |||
Країна | ![]() | |||
Національність | окситанець | |||
Діяльність | прозаїк, поет | |||
Сфера роботи | література і переклади з латинськоїd[3] | |||
Alma mater | Aix-Marseille University (1896-1971)d | |||
Мова творів | окситанська | |||
Жанр | поезія | |||
Magnum opus | Мірей | |||
Членство | фелібри, Société littéraire et scientifique de Castresd, Celtic dinnerd і Академія Марселяd[3] | |||
Батько | François Mistrald | |||
Мати | Adélaïde Mistrald | |||
У шлюбі з | Marie Mistrald[1] | |||
Діти | Marius Ferréold | |||
Автограф | ![]() | |||
Премії | ![]() | |||
| ||||
![]() | ||||
![]() | ||||
Фредері́к Містра́ль[4] (фр. Frédéric Mistral, окс. Frederic Mistral/Mistrau; 8 вересня 1830, Майян — 25 березня 1914, там само) — провансальський поет і лексикограф. Лауреат Нобелівської премії з літератури за 1904 рік.
Після низки невеликих п'єс окситанською (провансальською) мовою він написав знамениту сільську поему «Мірей» («окс. Miréio», 1859, з французьким перекладом), яку дуже тепло зустріли, і котра й отримала премію Французької академії. Сюжет поеми він згодом переробив на оперне лібрето, до якого Шарль Гуно написав музику, опера «Мірей» («фр. Mireille»).
Містраль був один з головних організаторів руху фелібрів і співробітників «Revue félibrienne», друкованого органу, який відстоював літературну самобутність Провансу. Незважаючи на розбіжність із класичними нормами, орфографія та інші особливості мови «Мірей» були «за правом шедевра» покладені в основу виробленої фелібрами літературної норми окситанської мови. Містраль також написав поему «Calendeau, pou é mo nouveau» (1867), збірку віршів «Lis isclo d'or» (1875), тлумачний словник — багате зібрання матеріалу з окситанської мови «Скарбниця фелібріжа» («Lou Tresor dou félibrige», 1879–1886), повість у віршах «Nerto» (1884), трагедію «Reino Jano» (1890), поему «Pouèmo dóu Rose» (1897), книгу віршів «Oulivado» (1912) та інші твори.
- Mirèio (Mireille) (1859)
- Calendau (1867)
- Lis Isclo d'or (1875)
- Nerto, nouvelle (1884)
- La Rèino Jano, drame (1890)
- Lou Pouèmo dóu Rose (1897)
- Moun espelido, Memòri e Raconte (Mes mémoires) (1906)
- Discours e dicho (1906)
- La Genèsi, traducho en prouvençau (1910)
- Lis óulivado (1912)
- Lou Tresor dóu Felibrige (1878—1886), dictionnaire provençal-français ou dictionnaire de la langue d'oc moderne
- Proso d'Armana (posthume) (1926, 1927, 1930)
- Coupo Santo (1867)
Роман у віршах Містраля «Мірейо» переклав українською М. Литвинець. Переклад опубліковано в Києві в 1980 році.
- Фелібри
- 5033 Містраль — астероїд, названий на його честь.
- 594 Мірей — астероїд, названий на честь його роману.
(фр.)
- Frédéric Mistral, Mémoires et Récits, Julliard. Прямий доступ через електронну бібліотеку Gallica
- Les écrivains célèbres, Tome III, le XIXe s et le XXe siècles, Editions d'art Lucien Mazenod.
- Mauron, Claude, 1993, Frédéric Mistral, Paris, Seuil.
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п р с т у ф х Fourié J. Dictionnaire des auteurs de langue d'Oc de 1800 à nos jours — Aix-en-Provence: Felibrige edicioun, 2009. — P. 223. — 369 с. — ISBN 978-2-9533591-0-7
- ↑ https://www.google.fr/books/edition/M%C3%A9moires_Et_R%C3%A9cits/knkWAAAAMAAJ?hl=fr&gbpv=1&bsq=%22ambr%C3%B2si+boufarel%22&dq=%22ambr%C3%B2si+boufarel%22&printsec=frontcover
- ↑ а б в г Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ І.О. Помазан. Історія зарубіжної літератури XX століття: Підручник для студентів. – Х. : Вид-во НУА, 2010. – 256 с.
- Бакалавреат Містраля в місті Нім у 1847 році (фр.)
- Mirèlha <Mirèio> (окс.)
- Mireille (французький переклад поеми)
Лауреати Нобелівської премії з літератури | |
---|---|
1901—1925 | Сюллі-Прюдом (1901) • Моммзен (1902) • Б'єрнсон (1903) • Ф. Містраль / Ечегарай-і-Ейсагірре (1904) • Сенкевич (1905) • Кардуччі (1906) • Кіплінг (1907) • Ойкен (1908) • Лагерлеф (1909) • Гейзе (1910) • Метерлінк (1911) • Гауптман (1912) • Тагор (1913) • Роллан (1915) • Гейденстам (1916) • Г'єллеруп / Понтоппідан (1917) • Шпіттелер (1919) • Гамсун (1920) • Франс (1921) • Бенавенте-і-Мартінес (1922) • Єйтс (1923) • Реймонт (1924) • Шоу (1925) |
1926—1950 | Деледда (1926) • Бергсон (1927) • Унсет (1928) • Манн (1929) • Льюїс (1930) • Карлфельдт (1931) • Голсуорсі (1932) • Бунін (1933) • Піранделло (1934) • О'Ніл (1936) • Мартен дю Гар (1937) • Бак (1938) • Сіланпяя (1939) • Єнсен (1944) • Г. Містраль (1945) • Гессе (1946) • Жід (1947) • Еліот (1948) • Фолкнер (1949) • Расселл (1950) |
1951–1975 | Лагерквіст (1951) • Моріак (1952) • Черчилль (1953) • Гемінґвей (1954) • Лакснесс (1955) • Хіменес (1956) • Камю (1957) • Пастернак (1958) • Квазімодо (1959) • Перс (1960) • Андрич (1961) • Стейнбек (1962) • Сеферис (1963) • Сартр (1964) • Шолохов (1965) • Агнон / Закс (1966) • Астуріас (1967) • Кавабата (1968) • Беккет (1969) • Солженіцин (1970) • Неруда (1971) • Белль (1972) • Вайт (1973) • Юнсон / Мартінсон (1974) • Монтале (1975) |
1976–2000 | Беллоу (1976) • Алейксандре (1977) • Зінгер (1978) • Елітіс (1979) • Мілош (1980) • Канетті (1981) • Гарсія Маркес (1982) • Голдінг (1983) • Сейферт (1984) • Сімон (1985) • Шоїнка (1986) • Бродський (1987) • Махфуз (1988) • Села (1989) • Пас (1990) • Гордімер (1991) • Волкотт (1992) • Моррісон (1993) • Ое (1994) • Гіні (1995) • Шимборська (1996) • Фо (1997) • Сарамагу (1998) • Грасс (1999) • Ґао (2000) |
2001–2025 | Найпол (2001) • Кертес (2002) • Кутзее (2003) • Єлінек (2004) • Пінтер (2005) • Памук (2006) • Лессінг (2007) • Ле Клезіо (2008) • Мюллер (2009) • Варгас Льйоса (2010) • Транстремер (2011) • Мо Янь (2012) • Манро (2013) • Модіано (2014) • Алексієвич (2015) • Ділан (2016) • Ішіґуро (2017) • Токарчук (2018) • Гандке (2019) • Ґлік (2020) • Гурна (2021) • Ерно (2022) • Фоссе (2023) |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.