Республіка Горців Кавказу
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Республіка Горців Кавказу | |
Прапор | Герб |
![]() | ![]() |
Дата створення / заснування | 1917 |
---|---|
Офіційна мова | російська |
Континент | Європа |
Столиця | Буйнакськ, Владикавказ, Батумі, уряд в екзилі і Леваши |
Форма правління | парламентська республіка |
Замінений на | Південь Росії |
Мова комунікації | абхазька, аварська мова, даргинські мови, інгуська мова, кабардинська мова, карачаєво-балкарська мова, кумицька мова, лакська, лезгинська мова, осетинська, російська, рутульська мова і чеченська мова |
Час/дата припинення існування | 1920 |
![]() | |
![]() |
Координати: 42°49′ пн. ш. 47°07′ сх. д. / 42.817° пн. ш. 47.117° сх. д.
Історія Дагестану | |
---|---|
![]() | |
Дагестан в стародавньому світі | |
Кавказькі албани | |
Кавказька Албанія | |
Дагестан в середніх віках | |
Цахурське ханство | |
Рутульське бекство | |
Лакз | |
Хозарський каганат | |
Дербентський емірат | |
Сарір | |
Зіріхгеран | |
Газікумухське шамхальство | |
Кайтазьке уцмійство | |
Табасаранське майсумство | |
Емірство Ільчі-Ахмада | |
Дагестан в новий час | |
Аварське ханство | |
Ілісуйський султанат | |
Мехтулінське ханство | |
Тарковське шамхальство | |
Газікумухське ханство | |
Кубинське ханство | |
Кюринське ханство | |
Велика Кавказька війна | |
Північно-Кавказький імамат | |
Дагестанська область | |
Республіка Горців Кавказу | |
Північно-Кавказький емірат | |
Дагестан у складі СРСР | |
Дагестанська АРСР | |
Північно-Кавказький край | |
Дагестан після розпаду СРСР | |
Республіка Дагестан | |
Дагестанська війна | |
Окрема ісламська територія | |
Імарат Кавказ | |
Народи Дагестану Портал «Дагестан» |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Russia1918.png/220px-Russia1918.png)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e0/ApproxPositionsWWI-1919.png/220px-ApproxPositionsWWI-1919.png)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5a/Leaders_of_the_Mountainous_Republic_of_the_Northern_Caucasus.jpg/220px-Leaders_of_the_Mountainous_Republic_of_the_Northern_Caucasus.jpg)
Гірська республіка (Гірська автономія; чеч. Ламанхойн республика) — держава, проголошена у листопаді 1917 року на території Дагестану й гірських округів Терської області Центральним комітетом Союзу об'єднаних горців Північного Кавказу й Дагестану. Цим самим рішенням ЦК Союзу був перетворений на Гірський уряд.
Головою уряду став чеченський землевласник і нафтопромисловець Абдул-Межид Чермоєв.
Одночасно був укладений союз між Гірським урядом та Військовим урядом Терського козацького війська та створено об'єднаний Терсько-Дагестанський уряд, до якого увійшла більша частина Гірського уряду.
Гірський уряд, однак, міг розраховувати на визнання лише на території Дагестану, причому навіть тут його не усюди визнавали, особливо в аулах, що межували із Чечнею. Сам уряд не мав постійної резиденції. Так Гайдар Бамматов, що вважався міністром закордонних справ, перебував постійно у Тифлісі у пошуках покровительства «зовнішньої сили» — спочатку Османської імперії, а у подальшому — Великої Британії. Головні міста Дагестану знаходились під владою рад депутатів та міських самоуправлінь, які отримували підтримку із радянської Астрахані й від солдатських ешелонів, що повертались по домівках з Кавказького й Перського фронтів Першої світової війни, що розпались.
Гірському уряду підпорядковувались 1-й та 2-й Дагестанські кінні полки зі складу білогвардійських Кавказького Туземного корпусу. 1-й Дагестанський кінний полк, який після участі у Корніловському заколоті був розквартирований у слободі Хасав'юрт на північ від Петровська (нині Махачкала), 1 листопада 1917 року очолив полковник князь Нух Бек Шамхал Тарковський. Йому удалось вивести полк до Темір-Хан-Шура (нині Буйнакськ) для подальшого переформування й використання у воєнних діях проти радянських військ. До початку 1918 року положення у Темір-Хан-Шурі було критичним. 2-й Дагестанський кінний полк під командою полковника Нахібашева не зміг утримати Петровськ та з великими втратами відійшов у напрямку на Шуру, зупинившись у поселенні Кумтор-Кале. Тарковський, привівши свій полк до Темір-Хан-Шура, приступив до формування надійних частин, для чого звів два Дагестанських полки в один, створивши собі базу у поселенні Кумтор-Кале та зайнявши найближчу й останню залізничну станцію Шамхал (далі залізничні колії були знищені чеченцями).
Дагестан у цей час існував лише завдяки багатому хлібом Хасав-Юртському округу, тоді як підвезення решти продуктів, що здійснювалось залізницею через Владикавказ, припинилось. Чеченці та аухівці постійними нападами на російських поселенців змусили їх залишити обжиті місця.
В результаті міжнаціональних конфліктів, що загострились, початку громадянської війни на Північному Кавказі у січні-лютому 1918 року й наступного проголошення Терської радянської республіки, Терсько-Дагестанський та Гірський уряди фактично втратили владу й розпались. Останні їх рештки 5 березня 1918 року втекли з Владикавказа до соціал-демократичної Грузії.
11 травня 1918 року у зайнятому османськими військами Батумі після завершення перемовин з османським урядом делегація керівників Північного Кавказу проголосила незалежність Республіки Союзу горців Північного Кавказу і створили новий Гірський уряд, що звернувся за підтримкою до Османської й Німецької імперії.
До складу уряду увійшли колишні члени уряду Гірської республіки і частина членів Терсько-Дагестанського уряду, в тому числі прем'єр-міністр Чермоєв та військовий міністр князь Нух Бек Шамхал Тарковський.
25 вересня 1918 року Н.Тарковський підписав у Порт-Петровську угоду з козацьким генералом Л. Ф. Бічераховим про спільну боротьбу проти Радянської влади. 30.09.1918 уряд Гірської республіки оголосив про скасування всіх декретів Радянської влади, денаціоналізації лісів, пасовищ, водних ресурсів. У листопаді 1918 року після заволодіння османськими військами міста Темір-Хан-Шура. Гірський уряд переїхав сюди. Н.Тарковський склав із себе диктаторські повноваження, і 17 листопада уряд підписав угоду з османським головнокомандувачем Ф. Юсуф-Ізетт-пашою про перебування у Дагестані османських військ.
У зв'язку з поразкою Німецької й Османської імперій у Першій світовій війні й відходом османських військ із Закавказзя й Дагестану, Гірський уряд був реорганізований, та наприкінці 1918 року гірський з'їзд у Темір-Хан-Шурі затвердив главою коаліційного кабінету Пшемахо Коцева. Були укладені угоди із загоном терських козаків, що знаходились у Дагестані та з представником Добровольчої армії в Баку генералом І. Г. Ерделі. За допомогою Грузинської Демократичної Республіки, Азербайджанської Демократичної Республіки й Антанти було розпочато формування власних загонів. У січні 1919 року були створені військово-шаріатські суди.
Навесні 1919 року Дагестан зайняли війська генерала Денікіна, після чого Гірський уряд заявив про саморозпуск та знову евакуювався до Тифлісу.
- Конфедерація горських народів Кавказу
- Північно-Кавказький імамат
- Північно-Кавказька Радянська Республіка
- Закавказька Демократична Федеративна Республіка
- Прометеїзм
Адиги (черкеси) | |
---|---|
Етнічні групи | |
Історія | |
Культура | |
Мови | |
Радянські автономії | |
Сучасні республіки |
Сибір |
| ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ідель-Урал |
| ||||||||
Середня Азія |
| ||||||||
Північний Кавказ |
| ||||||||
Південний Кавказ |
| ||||||||
Північний Захід |
| ||||||||
Південний Захід |
| ||||||||
Імперіалісти² |
| ||||||||
Сили |
| ||||||||
Події | |||||||||
¹ Більшість військових конфліктів більшовиків та білих з новими державними утвореннями не виділяють з Громадянської війни. ² Претенденти на усю територію колишньої імперії. ³ Включно з автономістами. ⁴ Есери офіційно визнавали право націй на самовизначення. ⁵ Більшовики офіційно визнавали право націй на самовизначення за умови встановлення більшовицького уряду. |
Народи |
| ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Мови |
| ||||||||
Культура |
| ||||||||
Історія |
|
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.