Карельське повстання
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Карельське повстання | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Громадянська війна в Росії | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() * ![]() |
![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
![]() ![]() ![]() |
![]() | ||||||
Військові сили | |||||||
![]() ![]() |
![]() | ||||||
Втрати | |||||||
50 вбитих 150 поранених 500 обморожені |
352 вбитих та зниклих безвісти 1042 поранених[1] |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b4/Russia1918.png/300px-Russia1918.png)
Карельське повстання (фін. Itäkarjalaisten kansannousu Східнокарельське повстання, Друга радянсько-фінська війна) — збройний конфлікт між Радянською Росією і Північнокарельською державою за підтримки фінських волонтерів на завершальному етапі Громадянської війни в Росії.
На початку XIX століття, після приєднання Фінляндії до Російської імперії, між Фінляндією і Олонецкою губернією починають встановлюватися тісні зв'язки, в тому числі культурні, що супроводжувалися двосторонньої міграцією населення і змішаними шлюбами.
До початку XX століття у Фінляндії сформувалася численна та активна карельська діаспора.
В 1906 році в Тампере пройшов установчий з'їзд «Союзу біломорських карелів». З'їзд затвердив статут, головною метою якого було проголошено об'єднання споріднених карельського і фінського народів, що населяли Олонецьку та Архангельську губернії, поліпшення духовного і матеріального становища біломорських карелів. Союз об'єднував близько 750 осіб, як громадян Фінляндії, так і підданих Російської Імперії. Пізніше члени «Союзу біломорських карелів» зіграли важливу роль в Карельському повстанні[2], ставши його ідейними натхненниками та організаторами. Крім членів Союзу, в підготовці повстання брали участь члени «Карельського академічного товариства»[3] (фін. Akateeminen Karjala-Seura, AKS), шюцкора, «Братів по ненависті» (фін. Vihan veljet) та інших організацій.
Не менш важливу роль у повстанні зіграла фінська діаспора, яка проживала на території Карельської трудової комуни і мріяла про «Велику Фінляндію», межа якого повинна була пройти по Неві, Свірі та від Повенца до Онезької затоки Білого моря[джерело?].
10 жовтня 1920 року в Гельсінкі був створений «Карельський союз», до керівництва якого увійшли представники правлячих кіл Фінляндії.[4][неавторитетне джерело]
- Невдоволення населення східної Карелії нестачею продовольства, важким економічним становищем, недоліками в політиці радянської влади;
- Бажання виправити «ганебний мир» Тартуського договору, прагнення до створення «Великої Фінляндії» серед фінської політичної еліти та емігрантів зі східної Карелії[джерело?].
- Нагрудний металевий жетон «Чесному воїну Карельського фронту» — пам'ятний знак, встановлений наказом РВР № 570 від 5 березня 1922 року, їм нагороджували відзначилися червоноармійців і командирів.[5]
- ↑ Krivosheyev, Grigoriy (1997b). Soviet Casualties and Combat Losses in the Twentieth Century (вид. 1st). Greenhill Books. ISBN 1-85367-280-7. Архів оригіналу за 23 вересня 2009. Процитовано 6 липня 2015.(англ.)
- ↑ Ковальов Д., Ковальов П. (2016). Повстання Ідентичності (Українська) . Дніпропетровськ: Баланс-Клуб. с. 106—107, 110—114.
- ↑ User, Super. Забута історія карельського чину проти більшовиків — Часопис Січовик. sichovyk.com.ua (uk-ua) . Архів оригіналу за 5 грудня 2017. Процитовано 4 грудня 2017.
- ↑ Білофінська авантюра в Карелії 1921—1922 років // Радянська історична енциклопедія / редколл., Гл. ред. Е. М. Жуков. Т. 2. — М .: Велика Радянська енциклопедія, 1962. — С. 275—277.
- ↑ П. А. Кабанов. Сталеві перегони. М., «Воениздат», 1973. стор.45
Сибір |
| ||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ідель-Урал |
| ||||||||
Середня Азія |
| ||||||||
Північний Кавказ |
| ||||||||
Південний Кавказ |
| ||||||||
Північний Захід |
| ||||||||
Південний Захід |
| ||||||||
Імперіалісти² |
| ||||||||
Сили |
| ||||||||
Події | |||||||||
¹ Більшість військових конфліктів більшовиків та білих з новими державними утвореннями не виділяють з Громадянської війни. ² Претенденти на усю територію колишньої імперії. ³ Включно з автономістами. ⁴ Есери офіційно визнавали право націй на самовизначення. ⁵ Більшовики офіційно визнавали право націй на самовизначення за умови встановлення більшовицького уряду. |
Етнічні групи |
| ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Мова |
| ||||||
Карелія |
| ||||||
Історія |
| ||||||
Культура | |||||||
¹ Фінська мова використовується також як другий літературний стандарт власне карельського наріччя. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.