Вигурівщина-Троєщина
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Вигурівщина-Троєщина Київ | ||||
![]() | ||||
Загальна інформація | ||||
---|---|---|---|---|
50°30′50″ пн. ш. 30°36′34″ сх. д. / 50.51389° пн. ш. 30.60944° сх. д.Координати: 50°30′50″ пн. ш. 30°36′34″ сх. д. / 50.51389° пн. ш. 30.60944° сх. д. | ||||
Країна |
![]() | |||
Район | Деснянський | |||
Адмінодиниця | Київ | |||
Площа | 3265 га | |||
Населення | бл. 280 000 | |||
Головні вулиці | див. тут | |||
Підприємства | Київська ТЕЦ-6, БМД НБУ | |||
Карта | ||||
![]() |
Вигу́рівщина-Троє́щина, також Виґу́рівщина-Троє́щина[1][2] (у 1982–1987 роках просто Троєщина[3]) — житловий масив у Деснянському районі міста Києва, побудований на місці села Вигурівщина і прилеглих до нього луках. Із заходу межує з селом Троєщина, південною межею є проспект Романа Шухевича та перехрестя вулиць Братиславської і Крайньої, зі сходу — промислова зона, в якій розташовані Банкнотно-монетний двір Національного банку України (БМД НБУ), Київська ТЕЦ-6 та інші підприємства, з півночі — поле, за яким знаходиться село Погреби.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/68/%D0%93%D0%B5%D1%80%D0%B1_%D0%A1%D1%82%D0%B0%D0%BD%D1%96%D1%81%D0%BB%D0%B0%D0%B2%D0%B0_%D0%92%D0%B8%D0%B3%D1%83%D1%80%D0%B8.svg/200px-%D0%93%D0%B5%D1%80%D0%B1_%D0%A1%D1%82%D0%B0%D0%BD%D1%96%D1%81%D0%BB%D0%B0%D0%B2%D0%B0_%D0%92%D0%B8%D0%B3%D1%83%D1%80%D0%B8.svg.png)
Генеральний план житлового масиву Троєщина розробили архітектори Юрій Паскевич, Григорій Слуцький, Є. В. Фролов, Микола Дьомін, Валентин Єжов та інші; у розробці окремих мікрорайонів і житлових груп брали участь архітектори Вадим Гречина, Володимир Коломієць, Всеволод Суворов та інші.
На Троєщині будинки експерементально зафарбовувані суперграфікою (проєкт: Пасивенко Володимир Іванович, Прядка Володимир Михайлович), що здалеку мала створювати візерунок. [4]
У 1976 році відкрили Північний міст і почали планувати забудову на територіях, що прилягали до моста. [5] У лютому 1981 року була розпочата інженерна підготовка — гідронамив та спорудження першої черги масиву. Першим було споруджено 5-й мікрорайон, перші будинки заселені в липні 1983 року. Далі було споруджено 6-й, 7-й, 8-й, 1-й, 3-й та 2-й мікрорайони. У 1987 році було розпочато спорудження другої черги масиву — 11-й, 9-й, 14-й та 13-й мікрорайони. У 1991 році було розпочато спорудження третьої черги масиву — 22-й, 21-й, 23-й, 26-й, 24-й мікрорайони. У 1982–1987 роках масив мав назву Троєщина, сучасна назва — з 1987 року.
Після Чорнобильської катастрофи саме у цьому новому районі розселили вісімнадцять тисяч постраждалих.[6]
У 1997 році на вулиці Кірова освячено Свято-Троїцький собор.
Масив займає площу 3265 га і розрахований на 280 000 жителів.
В ході російсько-української війни квартали Троєщини зазнавали обстрілів з боку російського агресора. Так, 27 лютого снаряд вибухнув поблизу багатоповерхівки на вул. Лаврухіна, в результаті чого згоріло сім припаркованих у дворі автівок, пошкоджено вікна будівлі, але інші будинки цілі.[7].
-
Святотроїцька церква
-
Веселка над житловим масивом
-
Панорама Троєщини з правого берега Дніпра
-
Обеліск «захисникам вітчизни до 60-річчя перемоги»
-
Пам'ятник до 20-річчя Чорнобильської катастрофи
-
Житлові будинки по вул. Ніколаєва
-
Деснянська райдержадміністрація
-
Троєщина з висоти пташиного лету
-
Мозаїка «Збережемо нашу землю», 1987–88, на фасаді дитячої поліклініки, Владимирова Олена Іванівна
- Наконечний Іван Максимович (1931—2014) — активіст Євромайдану, найстарший загиблий Небесної сотні, Герой України, Офіцер ВМС СРСР.
- ↑ Новини -. kyivavtodor.kyivcity.gov.ua. Архів оригіналу за 13 березня 2022. Процитовано 14 вересня 2019.
- ↑ Комарова, Анжеліка. На Троєщині — революційні настрої. Газета «День» (українською) . Архів оригіналу за 2 березня 2022.
- ↑ Рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 17 лютого 1987 року № 156 «Про найменування нових житлових масивів у м. Києві» // Бюлетень виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів. — 1987. — № 5. — С. 4. [Архівовано з першоджерела 22 жовтня 2013.]
- ↑ Григораш, Анна (11 лютого 2016). Лекции на БЖ: Семь малоизвестных фактов из истории киевских массивов. БЖ (укр.). Процитовано 10 грудня 2022.
- ↑ Троещина: Гид по микрорайонам Киева. DreamKyiv (укр.). 23 травня 2016. Архів оригіналу за 19 грудня 2022. Процитовано 19 грудня 2022.
- ↑ Меморіал "Героям Чорнобиля" на Троєщині | КПІ ім. Ігоря Сікорського. kpi.ua. Процитовано 19 грудня 2022.
- ↑ espreso.tv https://espreso.tv/u-kievi-vorog-obstrilyav-zhitloviy-masiv-troeshchina. Архів оригіналу за 1 березня 2022. Процитовано 1 березня 2022.
((cite web))
: Пропущений або порожній|title=
(довідка)
- Рибаков М. О. Вигурівщина-Троєщина — околиця Києва [Архівовано 17 листопада 2015 у Wayback Machine.] // Український історичний журнал. — 1990. — № 4 (349). — квітень. — C. 55–63.
- Вулиці Києва. Довідник / за ред. А. В. Кудрицького. — К. : «Українська енциклопедія» ім. М. П. Бажана, 1995. — С. 267, 268, 283. — ISBN 5-88500-070-0.
- Киев: энциклопедический справочник / под ред. А. В. Кудрицкого — 2-е изд. — К. : Гл. ред. Украинской Советской Энциклопедии, 1985. — С. 97, 621. (рос.)
- Київ. Короткий топонімічний довідник. Довідкове видання / Л. А. Пономаренко, О. О. Різник — К. : Видавництво «Павлім», 2003. — 124 с. : іл. — ISBN 966-686-050-3.
![]() |
Це незавершена стаття про Київ. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Житловий масив Вигурівщина-Троєщина в Києві | |
---|---|
Бульвари | |
Вулиці | Оноре де Бальзака · Вікентія Беретті · Будищанська · Градинська · Костянтина Данькевича · Олександри Екстер · Електротехнічна · Миколи Закревського · Каштанова · Крайня · Миколи Лаврухіна · Сержа Лифаря · Лісківська · Меліоративна · Милославська · Архітектора Ніколаєва · Пухівська · Радунська · Рональда Рейгана · Богдана Хмельницького |
Провулок | |
Площі | |
Проспекти | |
Транспорт |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.