Evangelikalizmus
Az evangelikalizmus (vagy evangelikál mozgalom, evangéliumi keresztyénség) egy keresztény mozgalom és teológiai irány a protestantizmuson belül.
Az evangelikál vagy evangéliumi kifejezést sokszor az egész protestáns kereszténységre kiterjesztik, az általunk használt kifejezés azonban ennél szűkebb. A nemzeti egyházi pietizmus és a szabad egyházak újraébredését jelöli, ami 1966 óta [1] – főként Billy Graham ösztönzésére – világméretű mozgalommá fejlődött.[2] Egy olyan mozgalomról van szó, amely a hit, illetőleg a személyesen megtapasztalt üdvösség továbbközvetítésének együttes bemutatásának szükségszerűségét egyesíti.[2]
Az ökumenikus mozgalom értelmében vett egyházegyesítés helyett a hívek testvéri imádkozásra, egymás kölcsönös építésére és diakonikus valamint misszionárius tevékenységre gyűlnek össze. Arra törekszenek, hogy a megmerevedett kereszténységet felébresszék, a nem keresztény világot pedig evangelizálják. A hitvalló evangelikálisok ezentúl kritikát fogalmaznak meg az egyetemen tanított teológia és az egyházak ökumenikus tanácsa ellen. [2]
Etimológia
[szerkesztés]Hozzávetőlegesen 1966-ban németesítették „evangelikal”-ként az angol „evangelical” szót, ami az evangélikus felekezet megjelölésére szolgált, de a 18. század óta megkapta a John Wesley-től kiindult mozgalom „ébredési”, valamint „pietista” jelentését. A nemzeti egyházi pietizmus és szabad egyházak újraébredését akarja jelölni. [2]
A szó azt jelenti, hogy „visszatérés az evangéliumhoz”, és a protestáns kereszténység meghatározó kifejezésévé vált, amely a bibliai hűséghez tartozónak tekinti magát, így elválik a liberális teológiától és a szekularizmustól.
Történet
[szerkesztés]A kifejezés olyan kimondottan angolszász irányzatra utal, amely egészen a 18. századi protestáns ébredési mozgalmakig, illetve a 19. század elején lezajlott második nagy ébredésig vezethető vissza.[3] A mozgalom korai alapítói és fő alakjai között szerepelt Nicolaus Zinzendorf, George Fox, John Wesley, George Whitefield, Jonathan Edwards.[4][5][6]
A 19. század végére az evangelikál teológia egyet jelentett az angolszász teológia főbb áramlataival. A század végére azonban, főleg a bibliakritika és a darwinizmus hatására a teológiai liberalizmus lépett a helyébe.[7]
A 20. század elején az USA-ban kemény küzdelem folyt a főbb protestáns felekezetekért, melyből többnyire a liberalizmus került ki győztesen. Az evangelikalizmus mindinkább visszavonult a közélettől, bezárkózott a szeparatizmus, a fundamentalizmus vagy a túlvilági pietizmus gettójába.[7]
Az 1940-es években ez a helyzet jelentősen megváltozott mind Nagy-Britanniában, mind az USA-ban. 1943-ban megalakult a London Bible College (Bibliai Főiskola), azzal a céllal, hogy a legmagasabb tudományos színvonalat képviselje. 1944-ben a brit evangelikálok Cambridge-ben létrehozták a Tyndale Ház bibliakutató központot. Ötven év leforgása alatt az evangéliumi hívők nemhogy bekerültek a bibliakutatás főáramába, hanem a legjelesebb egyetemeken kaptak kinevezéseket. Nagy Britanniában a 20. sz. végén az evangélikálok alkották a protestáns templomba járók többségét.[7]
Napjainkban az evangéliumi keresztyénség világszerte a Krisztus-hit egyik legsikeresebb formája, jóllehet hatása nagyjában-egészében az angolszász világra korlátozódik. A Gallup Intézet közvélemény kutatásai szerint a 21. század elején az összes amerikai felnőtt mintegy harmada vagy fele vallja magát evangéliumi keresztyénnek.[3]
Jellemzők
[szerkesztés]Az evangelikalizmus legfontosabb jellemzői ezek:[8][9][2]
- A Biblia szó szerinti inspirációjának és abszolút tekintélyének hangsúlyozása a hit és az élet vonatkozásában. Nagy figyelmet fordítanak a Bibliára mint erkölcsi hatóságra és annak vitathatatlan tekintélyére.
- Az apostolikum megrövidítetlen krisztológiájának vallása. Krisztus halálának és feltámadásának hangsúlyozása, aki a megtestesült Isten és Úr, s a bűnös emberiség megváltója.
- Az objektív megváltás helyett a szubjektív megváltás kiemelése. Személyes megtérés szükséges (keresztény újjászületés)
- A vallás hirdetésére és terjesztésére való hajlam. Az evangelizációnak mind az egyén, mind a közösség számára elsődlegesnek kell lennie.[10]
A keresztény történész professzor, David Bebbington ezt a négy szempontot így nevezte el: konvertizmus (megtérésközpontúság), aktivizmus, biblicizmus, keresztközpontúság, és azt mondta, hogy ezek „Együtt alkotnak egy négyszöget azokról a prioritásokról, amelyek az evangelikalizmus alapjai”.[11]
- A Szentlélek erejéből a megszentelődés szükségszerűsége az imádkozás, a Biblia tanulmányozása és a szeretetszolgálat révén.
- A valóban hívőkből álló "Jézus közösségének" megkülönböztetése az egyház látható intézményétől
- Intenzív eszkatologikus várakozás
Irányzatok
[szerkesztés]A mozgalom irányzatai [2]:
- fundamentalisták (a Biblia abszolút tévedhetetlensége)
- hitvalló evangelikálok (a Szentíráshoz, valamint a reformáció hitvallási irataihoz és azok szentségfelfogásához való hűség)
- neo-evangelikálok (a bibliai hit új felismerések segítségével történő közvetítése)
- radikális evangelikálok (a Hegyi beszéd-nek való engedelmesség megkövetelése, pacifizmus)
- karizmatikus evangelikálok (a lelki keresztség, a lelki adottságok gyakorlása)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Evangelizáció Világkongresszus Berlinben
- ↑ a b c d e f Egyháztörténeti lexikon 1.
- ↑ a b Jonathan Hill
- ↑ Brian Stiller, Evangelicals Around the World: A Global Handbook for the 21st Century, Thomas Nelson, USA, 2015, pp. 28, 90.
- ↑ The Cambridge Companion to Quakerism (english nyelven). Cambridge University Press, 293. o. (2018. április 19.). ISBN 978-1-107-13660-1
- ↑ The Lord's Watch: the Moravians (english nyelven). Christian History Institute, 1984 (Hozzáférés: 2021. július 26.)
- ↑ a b c Tony Lane
- ↑ Archivált másolat. [2019. március 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2017. június 19.)
- ↑ Eskridge, Larry: Defining Evangelicalism. Institute for the Study of American Evangelicals, 1995 [2018. február 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2008. március 4.)
- ↑ Jézus Krisztus igéje: hirdessétek az evangéliumot az egész világon! (Máté 28,18-20) Evangelikalizmus Bemutatkozás, evangelikalcsoport.hu
- ↑ Bebbington, p. 3.
Fordítás
[szerkesztés]Ez a szócikk részben vagy egészben az Evangelicalism című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
[szerkesztés]- ↑ Jonathan Hill: Jonathan Hill: A keresztény gondolkodás története. Budapest: Athenaeum 2000 Kiadó. 2005.
- ↑ Tony Lane: Tony Lane: A keresztyén gondolkodás rövid története. Budapest: Harmat-Kálvin. 2003.
- ↑ Egyháztörténeti lexikon 1.: Egyháztörténeti lexikon 1: A-Gy. Budapest: Jel Kiadó. 2006.
További információk
[szerkesztés]- http://www.evangelikalcsoport.hu/bemutatkozas/
- http://www.evangelikalcsoport.hu/2019/05/09/az-evangeliumisag-mindenkor-jelen-volt-az-egyhazban-interju-szabados-adammal-az-evangeliumisag-lenyegerol-es-az-evangeliumievangelikal-mozgalom-eredeterol-multjarol-jelenerol-es-jovojerol/
Jézus | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Biblia | |||||||
Teológia | Isten · Szentháromság · Bűn · Hitvallás · Kánon · Kegyelem · Kinyilatkoztatás · Megigazulás · Megváltás · Utolsó idő · Végítélet · Túlvilág · Üdvösség | ||||||
Vallásgyakorlat | Hit · Megtérés · Keresztség · Istentisztelet · Szeretet · Ima · Szolgálat · Böjt · Egyszerűség · Úrvacsora · Erkölcs · Sáfárság · Jótékonyság · Evangelizáció
| ||||||
Történelme |
| ||||||
Főbb felekezetek és irányzatok |
| ||||||
Összehasonlítása |
| ||||||
Kritika |
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.