Mi (kana)
![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Caràcter | み (hiragana) Unicode: 307F ミ (katakana) Unicode: 30DF ミ (kana d'ample meitat) Unicode: FF90 ㋯ (katakana) Unicode: 32EF ![]() |
Tipus | caràcter hiragana i caràcter Unicode ![]() |
Part de | hiragana, gojūon i kana ![]() |
Entitat HTML | み, み i み ![]() |
En l'escriptura japonesa,[1] み (hiragana) i ミ (katakana)[2] són dues mores o kanes que ocupen la 32a posició en el sistema modern d'ordenació alfabètica gojūon (五十音), entre ま i む; i la 41a en el poema iroha, entre め i し.[3] En fonologia, una mora és la unitat superior al segment i inferior a la síl·laba.[4]
A la taula de l'ordre gojūon (per columnes, i de dreta a esquerra), es troba en la setena columna (ま行, columna «ma») i la segona fila (い段, fila «i»).
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/60/Japanesekatahira.svg/400px-Japanesekatahira.svg.png)
El caràcter み prové del kanji 美, mentre que ミ prové de 三.
Romanització
[modifica]Segons els sistemes de romanització Hepburn modificat,[5] Kunrei-shiki i Nihon-shiki, み, ミ es romanitzen com a «mi».
Escriptura
[modifica]![]() |
El caràcter み s'escriu amb dos traços:
|
![]() |
El caràcter ミ s'escriu amb tres traços:
|
Altres escriptures
[modifica]み / ミ en braille japonès[6] | |
---|---|
み / ミ
mi |
みい / ミー
mī |
![]() |
![]() ![]() |
- Alfabet fonètic: 「三笠のミ」 (la «mi de Mikasa»)
- Codi Morse:[7] ••-•-
Referències
[modifica]- ↑ «escriptura japonesa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Bernabé, Marc. Japonès en vinyetes. Norma editorail, maig del 2005, p. 17-19 i 26-28. ISBN 84-9814-162-1.
- ↑ Gilhooly, Helen. Beginner's Japanese Script (en anglès). Teach Yourself, 2003. ISBN 978-0-340-86024-3.
- ↑ «mora». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ «Romanization of Japanese Kana – Modified Hepburn System» (pdf) (en anglès) p. 2. Government Digital Service (GDS) – The National Archives (Regne Unit), octubre 2016.
- ↑ «Japanese Braille» (en anglès). Accessible Japan, 12-10-2015. [Consulta: 4 febrer 2024].
- ↑ Ohta, Satoru. «The Earliest Japanese Telecommunication Technology» (en anglès). IEEE Conference Publication. Institute of Electrical and Electronics Engineers (IEEE), agost 2017. DOI: 10.1109/histelcon.2017.8535723. [Consulta: 4 febrer 2024].
Bibliografia
[modifica]- López i Vidal, Lluc. L'escriptura japonesa. Editorial UOC, 2008. ISBN 978-84-9788-772-4.
- Nolla i Cabellos, Albert. L'escriptura en kanji (pdf). Barcelona: Universitat Oberta de Catalunya, p. 40.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.