Jules A. Hoffmann
Jules Hoffmann | |
---|---|
![]() Jules Hoffmann (2011) | |
Narození | 2. srpna 1941 (83 let) Echternach |
Alma mater | Štrasburská univerzita Marburská univerzita Lycée de garçons Luxembourg |
Povolání | biolog, imunolog, lékař, vysokoškolský učitel a výzkumník |
Zaměstnavatel | Francouzská akademie věd |
Ocenění | Gay-Lussac-Humboldt-Prize (1983) William B. Coley Award (2003) Cena Roberta Kocha (2004) Balzanova cena (2007) Clarivate Citation Laureates (2008) … více na Wikidatech |
Rodiče | Jos Hoffmann |
Funkce | prezident (Francouzská akademie věd; 2007–2008) 7. křeslo Francouzské akademie (od 2012) |
Web | www-ibmc |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jules A. Hoffmann (* 2. srpna 1941, Echternach, Lucembursko) je francouzský biolog lucemburského původu[1], ředitel výzkumu a člen správní rady Národního centra vědeckého výzkumu (National Center of Scientific Research, CNRS) ve Štrasburku. Od roku 1992 je členem Francouzské akademie věd, v níž v letech 2007–2008 zastával funkci prezidenta.
Spolu s Brucem Beutlerem obdržel Nobelovu cenu za fyziologii a lékařství pro rok 2011 za „objev týkající se aktivace vrozené imunity.“ Třetím nositelem ceny z daného roku, který získal polovinu z celkové finanční odměny, se stal Ralph M. Steinman za „objev dendritických buněk a jejich role v rámci získané imunity.“[2]
Hoffman se svou skupinou přispěli k poznání vrozené imunity především tím, že v roce 1996 jako první popsali Toll geny v rámci imunitního systému octomilky a uvedli jejich klíčovou roli při potlačení vzniku plísňové infekce,[3] aktivací syntézy bakteriostatických peptidů.
Vzdělání
[editovat | editovat zdroj]Pregraduální obory zoologie, chemie a obecná biologie, stejně jako postgraduální studium biologie (Ph.D., 1969) absolvoval na Štrasburské univerzitě. Postdoktorální pobyt strávil v letech 1973–1974 na západoněmeckém pracovišti Institutu pro biochemii univerzity v Marburgu.
Výzkum
[editovat | editovat zdroj]V období 1964–1968 byl postgraduálním vědeckým pracovníkem v laboratoři CNRS, kde se zabýval výzkumem krevních buněk u sarančat, od roku 1969 pak vědcem této instituce. V roce 1974 byl jmenován ředitelem výzkumu Štrasburské univerzity. V letech 1978–2005 působil také jako ředitel výzkumné skupiny CNRS – Imunitní odpověď a vývoj u hmyzu. Mezi lety 1993–2005 byl ředitelem Institutu molekulární a buněčné biologie CNRS ve Štrasburku.
Hlavní doménou vědecké práce je výzkum hmyzí imunity a hormonů. Od octomilek, přešel na složitější organizmus – komára rodu Anopheles.
Ocenění a členství
[editovat | editovat zdroj]Je členem Německé akademie věd Leopoldina, Francouzské národní akademie věd, Akademie Europaea, Evropské organizace molekulární biologie (European Molecular Biology Organization, EMBO), Národní akademie věd Spojených států amerických a Ruské akademie věd.
- Přehled ocenění
- 2003 – Cena Williama B. Coleyho Výzkumného nstitutu nádorového bujení (Cancer Research Institute William B. Coley Award)
- 2004 – Cena Roberta Kocha (Robert Koch Prize)
- 2007 – Balzanova cena za výzkum vrozené imunity (Balzan Prize, další nositel Bruce A. Beutler)
- 2010 – Cena Lewise S. Rosenstiela (Lewis S. Rosenstiel Award, další nositel Ruslan M. Medžitov)
- 2010 – Cena lékařské vědy Keio (Keio Medical Science Prize)
- 2011 – Mezinárodní cena Gairdnerovy nadace (Gairdner Foundation International Award, další nositel Šizuo Akira)
- 2011 – Shawova cena (Shaw Prize, další nositelé Bruce A. Beutler a Ruslan M. Medžitov)
- 2011 – Zlatá medaile CNRS
- 2011 – Nobelova cena za fyziologii a medicínu (2011, spolu s Ralphem M. Steinmanem a Bruce Butlerem)[2]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Jules A. Hoffmann na anglické Wikipedii.
- ↑ http://www2.cnrs.fr/en/1912.htm
- ↑ a b Nobel Foundation: Nobel Prize in Physiology or Medicine 2011, tisková zpráva, [cit. 3 October 2011], Dostupné on-line.
- ↑ Lemaitre B, Nicolas E, Michaut L, Reichhart JM, Hoffmann JA. The dorsoventral regulatory gene cassette spätzle/Toll/cactus controls the potent antifungal response in Drosophila adults. Cell. 1996, s. 973–83. Dostupné online. DOI 10.1016/S0092-8674(00)80172-5. PMID 8808632.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Jules Hoffmann na Wikimedia Commons
- (francouzsky) Jules Hoffmann na stránkách Francouzské akademie věd
- (česky) Nobelovu cenu za lékařství získali imunologové, České noviny, 3.10.2011
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.