Культура Бахрейну
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2b/Pottery_shop.jpg/220px-Pottery_shop.jpg)
Культура Бахрейну — культура народу держави Бахрейн. Будь-який вид мистецтва цієї країни дуже схожий з мистецтвом інших країн Перської затоки. Це пояснюється тим, що арабські племена з території теперішньої Саудівської Аравії, мігруючи до Бахрейну та в інші регіони затоки, приносили з собою традиції та звичаї, зберігаючи при цьому культуру. Після отримання країною незалежності у 1971 році та небувалого у цей час економічного розвитку [1] деякі види мистецтва, такі як образотворче та музичне мистецтво, отримали імпульс до розвитку.
Перші об’єднання діячів мистецтва стали з’являтись у Бахрейні в 1950-х роках. У 1952 році було створено «Клуб мистецтв та літератури» [2]. Клуб був місцем зустрічі професійних та самодіяльних художників, музикантів та акторів. У 1956 році у столиці Бахрейну Манамі відбулась перша виставка живопису. Популярністю на той час користувались такі художні напрямки як експресіонізм та сюрреалізм, а також мистецтво арабської каліграфії. Більшість художників навчались у культурних столицях арабського світу – Каїрі та Багдаді.
У 1983 році було засновано Товариство мистецтв Бахрейну. Його створення стало результатом звернення групи з 34 найвідоміших художників країни до влади з проханням про створення некомерційної культурної організації [3]. Товариство почало організовувати виставки в країні та за її межами, а також надавати можливість усім бажаючим навчатись арабської каліграфії, живопису, дизайну інтер’єру та фотографії. Влада Бахрейну активно допомагає розвитку ісламського мистецтва, для творів якого було створено особливий музей – Бейт Аль-Коран.
В останній час у країні набрав популярності абстрактний експресіонізм. У країні процвітає невелика авангардна спільнота. У Національному музеї Бахрейну регулярно відбуваються виставки сучасного мистецтва [4], а також виставляються напоказ місцеві артефакти стародавніх часів, наприклад, такі як статуетки зі слонової кості, кераміка, мідні вироби, золоті прикраси тощо.
Найвідоміші художники Бахрейну у XX столітті:
- Abdul Aziz bin Mohammed al Khalifa — експресіонізм
- Ahmed Qasim Sinni — експресіонізм
- Abdul Karim Orayyed (нар. 1936) — експресіонізм
- Rashid Oraifi (нар. 1949) — експресіонізм
- Nasser Yousif (нар. 1940) — експресіонізм
- Rashid Swar (нар. 1940) — експресіонізм
- Abdulla al Muharraqi (нар. 1939) — експресіонізм і сюрреалізм
- Abdul Latif Mufiz (нар. 1950) — експресіонізм
- Badie al-Shaikh (нар. 1955) — каліграфія
- Abdul-Elah al Arab (нар. 1954) — каліграфія
- Jamal A. Rahim (нар. 1965) — скульптура
- Adel Mohamed Al-Abbasi — скульптура
- Salman Mubarak AlNajem (нар. 1992) — неоекспресіонізм
У Бахрейні розташовується шість великих виставкових площ:
- Albareh Art Gallery
- Al Riwaq Gallery
- The La fontaine centre of contemporary art
- Ella Art Gallery
- Nadine Gallery
- Seana Mercedes Mallen
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bf/Bahrain_Fort_2.jpg/220px-Bahrain_Fort_2.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/Fort_Bahrain.jpg/220px-Fort_Bahrain.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0e/Isa_Bin_Ali_House.jpg/220px-Isa_Bin_Ali_House.jpg)
Середньовічні фортеці Бахрейну були побудовані у тому ж архітектурному стилі, що і споруди країн Перської затоки. У той же час архітектура бахрейнських житлових будинків є унікальною для цього регіону.[5]
«Вітрова башта», через яку здійснюється природна вентиляція приміщень будинку, є типовим прикладом старих будівель, особливо у районах міст Манама та Мухаррак [6]. Традиційний житловий будинок будується за схемою «павільйон навколо двору». Переважно у будинках два внутрішні двори, що дозволяє використовувати один для приймання гостей, а інший – для особистих потреб мешканців будинку. При плануванні житла враховуються сезонні зміни клімату у регіоні. На дахах будуються особливі конструкції бризи та перенаправляють їх у внутрішню частину двору. Кімнати на нижніх поверхах мають товстіші стіни, що дає можливість використовувати ці приміщення під час прохолодних зимових місяців. Для порятунку від сильної спеки у літні місяці при зведенні стін використовуються панелі зі скріпленого розчином коралового щебеня. Легкий та пористий корал зі шарами вапна та гіпсу дозволяє підтримувати у приміщенні комфортну температуру. Недоліком стін з коралу є їх низька міцність та вразливість до води. Внаслідок цього, після сезону дощів подібні стіни потребують ремонту.
Після отримання країною незалежності та нафтового буму 1970-х років, у ділових районах та дипломатичному кварталі столиці країни було побудовано багато офісних приміщень зі скла та бетону у західному стилі.[7]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/14/Necklaces_from_Tylos_period_grave_A985.jpg/220px-Necklaces_from_Tylos_period_grave_A985.jpg)
Протягом всієї історії Бахрейну серед жителів цього регіону були найпоширенішими такі ремесла, як гончарство, ковальство та ювелірна справа, у тому числі виготовлення прикрас з міді і золота та інкрустація виробів цими металами [8]. До цих пір у країні збереглась традиція плетіння різних виробів з пальмового листя, особливо характерна для сіл у районі столиці Манами [9]. Традиційним ремісничим галузям надається державна та народна підтримка.
Розвиток літератури Бахрейну у цілому схожий до літератури в інших країнах Аравійського півострову, для яких характерна швидка літературна еволюція. Після отримання країною незалежності письменники та поети перейняли зміну літературних течій в таких найрозвинутіших арабських літературах як єгипетська, сиро-ліванська. Починаючи з 70-х років 20 століття бахрейнська література пройшла шлях від класицизму до романтизму, реалізму і далі до модернізму.
Серед сучасних прозаїків можна назвати Алі Аль-Касема, Шаркаві Хаддада, Ібрагіма Аль-Арраєда та Ахмада Мухаммеда Аль Халіфу. Найвідомішим поетом у країні є Алі аш-Шаркаві. У поезії є помітною тенденція до відходу від традиційної арабської теорії віршування та звернення до західних літератур[10]. Більшість книжок видається арабською мовою. У серпні 2004 року Алі Ас-Саід опублікував роман QuixotiQ іноземною мовою без попереднього перекладу з арабської.
В Бахрейні дуже багато жінок-поетес. Найвідомішими є Фатіма ат-Тайтун, Фатхія Аджлан, Фаузія ас-Сінді та Хамда Хаміс[11]. Останній з них у 1969 року вдалось опублікувати свою збірку віршів під назвою «Шазая». Наприкінці XX століття у творчості жінок набув популярності вільний вірш.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b0/%D9%85%D8%A7%D8%B1%D8%B3%D9%8A%D9%84_%D8%B9%D9%84%D9%89_%D8%A7%D9%84%D8%B9%D9%88%D8%AF.jpg/220px-%D9%85%D8%A7%D8%B1%D8%B3%D9%8A%D9%84_%D8%B9%D9%84%D9%89_%D8%A7%D9%84%D8%B9%D9%88%D8%AF.jpg)
Музика Бахрейну є частиною народних традицій Перської затоки. Найпопулярніший жанр – саут. Цей жанр вимагає виконання композицій на трьох інструментах: уд, ребаб та ударні. Саут склався завдяки впливу африканської, індійської та перської музики. Найвідомішими виконавцями у цьому жанрі є дует Султана Хаміда Алі Бахара (вокал) та Халіда аш-Шейха (уд).
Другим популярним жанром є фіджрі – пісні ловців перлів. Існує два види пісень: одні виконуються на березі, інші – на кораблі. Їх виконання включає в себе спів та хлопання долонями під акомпанемент барабанів. Найвідомішими виконавцями є Салем Аллан та Ахмад Бутабанія.
Третій тип музики та танців – ліва. Він є поширеним у громадах потомків переселенців зі Східної Африки, які проживають у районі міста Мухаррак.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Mot%C3%B6r_Militia_FVF2.jpg/220px-Mot%C3%B6r_Militia_FVF2.jpg)
У Бахрейні є також декілька музичних гуртів, які виконують хард-рок, треш-метал, блек-метал та орієнтал-метал. Серед них Narjahanam, Smouldering in Forgotten та Motor Militia. Гурт Osiris, який виконує музику у стилі прогресивний рок з елементами бахрейнської народної музики, досяг міжнародної популярності у 1980-х роках.[12]
Найпопулярнішим танцем тут є аль-Арда. Він представляє собою чоловічий танець з шаблями під акомпанемент барабану, який супроводжується ще й співом.
Бахрейн став першою країною Перської затоки, де було відкрито студію звукозапису [13]. Сучасні музичні навчальні заклади країни представлені Інститутом музики Бахрейну, Інститутом класичної музики та Національним бахрейнським оркестром.
Кіноіндустрія у Бахрейні розвинута досить слабо через відсутність підтримки збоку держави та низької зацікавленості приватного сектору. За всю історію країни окремими місцевими режисерами було знято лише декілька десятків короткометражних фільмів та 5 повнометражних стрічок. У 1990-х роках вийшов бахрейнський фільм «Бар’єр».
Кінотеатри тут відкриті з 1920-х років. Основу репертуару кінотеатрів у Бахрейні складають індійські, американські та арабські фільми. У 1980 році у Манамі було засновано кіноклуб.[14]
Найпопулярнішим видом спорту у Бахрейні є футбол. У той же час практикуються катання на конях та полювання на зайців.
У країні виходять щотижневі та щоденні газети арабською мовою. Найпопулярнішою є газета Аль-Васат. Її тираж становить 15000 екземплярів[15]. Є декілька газет, які виходять англійською мовою: Gulf Daily News та Daily Tribune. Більша частина преси є приватною власністю та не підлягає цензурі.
Мовлення державних телевізійних каналів та радіостанцій ведеться арабською мовою. Є також телеканали англійською мовою та радіостанція на гінді.
- ↑ Каширский В. Бахрейн. Опираясь не только на нефть… // «Азия и Африка сегодня» (Москва). 2008, № 9.
- ↑ Bloom, Jonathan M. (2009). The Grove Encyclopedia of Islamic Art and Architecture, Volume 2. p.253.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 1 листопада 2012. Процитовано 30 листопада 2018.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 10 серпня 2016. Процитовано 30 листопада 2018.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Lewcock, Ronald (2012). Bahrain Through The Ages. p. 485
- ↑ Aldosari, Ali (2006). Middle East, Western Asia, and Northern Africa. Marshall Cavendish Corporation. p. 39.
- ↑ http://www.bahrainguide.org/BG1/architecture.html [Архівовано 28 листопада 2018 у Wayback Machine.].
- ↑ Бодянский В. Л. Современный Бахрейн (справочник). — Москва: Главная редакция восточной литературы издательства «Наука», 1976. — 215 с.
- ↑ Whelan, John (1983). Bahrain: A MEED Practical Guide. Taylor & Francis. pp. 92, 95
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 14 грудня 2017. Процитовано 30 листопада 2018.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Āshūr, Ghazoul, Reda-mekdashi, McClure, Radwa, Ferial, Hasna, Mandy (2008). Arab Women Writers: A Critical Reference Guide 1873—1999. American University of Cairo Press. p. 257.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 31 жовтня 2018. Процитовано 30 листопада 2018.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Music and Media in the Arab World. American University in Cairo. 2010. pp. 114, 115, 116.
- ↑ アーカイブされたコピー. Архів оригіналу за 4 жовтня 2013.
- ↑ Editors quit to save Bahraini newspaper from ban. The Guardian. Associated Press. 3 квітня 2011.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Культура Бахрейну
Культура країн світу | |
---|---|
Європа | Австрія • Албанія • Андорра • Бельгія • Білорусь • Болгарія • Боснія і Герцеговина • Ватикан • Велика Британія • Греція • Данія • Естонія • Ірландія • Ісландія • Іспанія • Італія • Латвія • Литва • Ліхтенштейн • Люксембург • Македонія • Мальта • Молдова • Монако • Нідерланди • Німеччина • Норвегія • Польща • Португалія • Росія • Румунія • Сан-Марино • Сербія (Косово) • Словаччина • Словенія • Угорщина • Україна • Фінляндія • Франція • Хорватія • Чехія • Чорногорія • Швейцарія • Швеція Азори • Аланди • Гернсі • Гібралтар • Джерсі • Мен • Фарери • Шпіцберген • Ян-Маєн |
Азія | Азербайджан • Афганістан • Бангладеш • Бахрейн • Бруней • Бутан • В'єтнам • Вірменія • Грузія • Ємен • Ізраїль • Індія • Індонезія • Ірак • Іран • Йорданія • Казахстан • Камбоджа • Катар • Киргизстан • Китай (Гонконґ • Макао • Тайвань) • Кіпр • Республіка Корея • КНДР • Кувейт • Лаос • Ліван • Малайзія • Мальдіви • Монголія • М'янма • Непал • ОАЕ • Оман • Пакистан • Палестина • Саудівська Аравія • Сінгапур • Сирія • Східний Тимор • Таджикистан • Таїланд • Туреччина • Туркменістан • Узбекистан • Філіппіни • Шрі-Ланка • Японія Акротирі і Декелія • Британська Територія в Індійському Океані • Кокосові Острови • Острів Різдва |
Африка | Алжир • Ангола • Бенін • Ботсвана • Буркіна-Фасо • Бурунді • Габон • Гамбія • Гана • Гвінея • Гвінея-Бісау • Джибуті • Екваторіальна Гвінея • Еритрея • Ефіопія • Єгипет • Замбія • Західна Сахара • Зімбабве • Кабо-Верде • Камерун • Кенія • Комори • ДР Конго • Республіка Конго • Кот-д'Івуар • Лесото • Ліберія • Лівія • Маврикій • Мавританія • Мадагаскар • Малаві • Малі • Марокко • Мозамбік • Намібія • Нігер • Нігерія • Південний Судан • ПАР • Руанда • Сан-Томе і Принсіпі • Свазіленд • Сейшели • Сенегал • Сомалі • Судан • Сьєрра-Леоне • Танзанія • Того • Туніс • Уганда • ЦАР • Чад Канари • Мадейра • Майотта • Мелілья • Острови Святої Єлени, Вознесіння і Тристан-да-Кунья • Реюньйон • Сеута • Сокотра |
Північна Америка | Антигуа і Барбуда • Багами • Барбадос • Беліз • Гаїті • Гватемала • Гондурас • Гренада • Домініка • Домініканська Республіка • Канада • Коста-Рика • Куба • Мексика • Нікарагуа • Панама • Сальвадор • Сент-Вінсент і Гренадини • Сент-Кіттс і Невіс • Сент-Люсія • США • Тринідад і Тобаго • Ямайка Американські Віргіни • Ангілья • Аруба • Бермуди • Британські Віргіни • Гваделупа • Гренландія • Каймани • Кюрасао • Мартиніка • Монтсеррат • Пуерто-Рико • Сен-Бартельмі • Сен-Мартен • Сінт-Мартен • Сен-П'єр і Мікелон • Теркс і Кайкос |
Південна Америка | Аргентина • Болівія • Бразилія • Венесуела • Гаяна • Еквадор • Колумбія • Парагвай • Перу • Суринам • Уругвай • Чилі Французька Гвіана • Фолкленди |
Австралія і Океанія | Австралія • Вануату • Кірибаті • Маршалли • Мікронезія • Науру • Нова Зеландія • Палау • Папуа — Нова Гвінея • Самоа • Соломонові Острови • Тонга • Тувалу • Фіджі Американське Самоа • Волліс і Футуна • Гаваї • Гуам • Острови Кука • Ніуе • Нова Каледонія • Норфолк • Пасхи • Північні Маріани • Піткерн • Токелау • Французька Полінезія |
![]() | ||
---|---|---|
Державний лад | Конституція • Парламент (політичні партії) • Прем'єр-міністр • Уряд • Король • Крон-принц • Верховний суд • Конституційний суд • адміністративний поділ • зовнішня політика • збройні сили (Сухопутні війська • ВПС • ВМС) • державні символи (прапор • герб • гімн) | |
Природа | місцевий час • кордони • геологія • рельєф • клімат • річки • озера • флора • фауна (ссавці • птахи • плазуни • земноводні • риби) • охорона природи • екорегіони | |
Історія | Дільмун • Тілос • Авал • Арабський халіфат • кармати (Уюніди Юсуфіди Джарваніди Джабриди) • португальська колонізація (Антоніо Коррейра) • перське панування • османське панування • Бахрейнська нафтова компанія (Джабель-ад-Духна) • Національний комітет єдності • Березнева інтифада • заворушення у 1990-х • Бахрейнське повстання | |
Економіка | валюта • центральний банк • промисловість • гірнича промисловість • корисні копалини • агровиробництво • енергетика • туризм • транспорт (автошляхи • залізниці • аеропорти • морські порти) • зовнішня торгівля | |
Населення | ||
Культура | архітектура • кухня • література • мистецтво • музеї • музика • кінематограф • ЗМІ (газети • радіо • телебачення) • наука • свята • спорт (Олімпіади) • світова спадщина | |
Інше | інтернет • пошта • поштові марки • паспорт | |
Категорія • Портал • Проєкт |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.