Біла Калитва
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
місто Біла Калитва | |||||
---|---|---|---|---|---|
Белая Калитва | |||||
| |||||
![]() | |||||
Країна | ![]() | ||||
Суб'єкт Російської Федерації | ![]() | ||||
Муніципальний район | ![]() | ||||
Код ЗКАТУ: | 60206501000 | ||||
Код ЗКТМО: | 60606101001 | ||||
Основні дані | |||||
Час заснування | 1703 | ||||
Статус міста | 1958 | ||||
Населення | ▼ 40 831 (2017) | ||||
Площа | 16,495 км² | ||||
Поштовий індекс | 347040–347049 | ||||
Телефонний код | +7 86383 | ||||
Географічні координати: | 48°10′00″ пн. ш. 40°47′00″ сх. д. / 48.1666666666947733688175504° пн. ш. 40.78333333336077259900775971° сх. д.Координати: 48°10′00″ пн. ш. 40°47′00″ сх. д. / 48.1666666666947733688175504° пн. ш. 40.78333333336077259900775971° сх. д. | ||||
Часовий пояс | UTC+3, влітку UTC+4 | ||||
Мапа | |||||
| |||||
|
Біла Калитва (рос. Белая Калитва) — місто (з 1958) в Росії, адміністративний центр Білокалитвинського району Ростовської області, а також Білокалитвинського міського поселення. Населення — 43 651 особа (2010).
Місто та район розташовані у центральній частині Ростовської області, на східному краю Донецького кряжу, на берегах найбільшої притоки Дону — Сіверського Дінця.
Саме місто розкинулось у гирлі, де впадають у Сіверський Донець річки Калитва та Відважна. Правий скелястий берег Сіверського Дінця в околицях міста має найвищу позначку 148,8 м над рівнем моря.
Площа території Білокалитвинського міського поселення — 16 495 га.
На півночі міста на Авілових горах розташована Авілова печера.
Клімат міста помірно-континентальний. Зими переважно тривалі та м'які, літо — спекотне та сухе.
Найтепліший місяць липень, з середньою температурою +25 °C, найпрохолодніший місяць січень, середньою температурою -6 °C.
Середня річна кількість опадів — 466 мм. Максимальна кількість опадів випадає у липні — 51 мм, мінімальна у вересні — 25 мм.
Середня річна відносна вологість повітря — 72 %.
В 1941 році станиця Усть-Белокалитвенська перйменована на селище Біла Калитва, в 1958 році селище здобуло статус міста, з 1959 — статус районного центру, з 1988 року місто та Білокалитвинський район (76 населених пунктів) був єдиною територіальною одиницею із загальним адміністративним управлінням. З 1 січня 2006 м. Біла Калитва стало самостійним муніципальним утворенням у складі Білокалитвинського району, одночасно будучи районним центром і центром Білокалитвинського міського поселення.
1745 | 1775 | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
447 | ↗ 1134 | ↗ 23 533 | ↗30 857 | ↗38 038 | ↗47 803 | ↘47 347 | ↘43 651 | ↗43 700 | ↘42 923 | ↘42 441 | ↘42 185 | ↘41 734 | ↘41 220 | ↘40 831 |
Містоутворюючим підприємством є Білоколитвинське металургійне виробниче об'єднання (БКМПО, з 2008 року — ЗАТ «Алкоа Металург Рус»), засноване в 1941 році. В 1969 році на заводі вперше у світі була освоєна виливка злитків в електромагнітний кристалізатор (винахід запатентовано в 17 країнах світу). Фахівці стали лауреатами Державної премії СРСР. Першим в СРСР завод освоїв випуск тефлонування посуду. Брав участь у проектах будівництва літака «Руслан» і космічного корабля «Буран», отримав Урядову Премію № 1 1997 в області якості.
Сьогодні промисловість міста представлена виробництвом наступних видів продукції: алюмінієвий прокат, алюмінієвий посуд, будівельні алюмінієві конструкції, профілі, карнизи, металовироби, соломоподрібнювачі, цегла, залізобетонні вироби, гофрокартон, спецодяг, хлібобулочні вироби, м'ясо птиці. Обсяг відвантажених товарів власного виробництва, в обробних виробництвах (2007 року) склав 7,86 мільярдів руб.
У місті знаходиться залізнична станція Біла Калитва.
До приходу радянської влади в станиці крім церковно-парафіяльної школи і двокласного училища було відкрито вище початкове училище — воно давало початкові військові знання, учні носили козацьку форму, відводилися спеціальні години для військової підготовки (дівчатка, яких було приблизно в 4 рази менше, навчалися в ньому рукоділля і домоведення). Усть-Білокалитвинське початкове училище в області вважалося одним з найкращих. Порушувалося також питання про відкриття гімназії.
На початку ХХІ століття в освіті міста працюють 12 дошкільних установ: одна початкова, одна основна освітня школа, 7 середніх шкіл, один Центр реабілітації. 1 вересня 2002 року прийняв у свої стіни курсантів Білокалитвинський імені Матвія Платова кадетський корпус. Є профессиональнотехническое училище, ліцей, політехнічний технікум і 4 філії вузів. В 2006 році почала роботу Маріїнська гімназія — жіноче відділення кадетського корпусу.
- Аверченко Володимир (* 1950) — російський державний і політичний діяч.
- Адамов Роман (* 1982) — футболіст, нападник «Ростова» і збірної Росії.
- Васильченко Олексій (1913—1942) — Герой Радянського Союзу, учасник Другої світової війни.
- Копаєв Григорій (1916—1988) — Герой Радянського Союзу, учасник Другої світової війни.
- Петров Роман (1919—1944) — Герой Радянського Союзу, учасник Другої світової війни.
- Станіслав Пліскановський — український учений-металург. Доктор технічних наук, професор. Академік АН ВШ України з 1995 р.
- Рожик Віталій Миколайович (1955) — український скульптор, заслужений художник України.
- Романов Венедикт (1884—1964) — відомий діяч Донського козацтва, беззмінний член Донського Круга всіх скликань, член першого після революції Донського уряду, в еміграції — голова Донського Військового Об'єднання.
- Савчук Варфоломій (* 1945) — український історик науки, фізик.
- Чичерова Ганна (* 1982) — російська стрибунка у висоту, чемпіонка Олімпійських ігор 2012 року в Лондоні
- Лазарєв Роман Григорович — козак, кавалер ордена Святого Георгія, учасник Першої світової війни, сподвижник Чернецова (заст. командира партизанського загону полк. Чернецова), учасник 1-го Кубанського (Крижаного) походу, командир загону зі старовірів Усть-Білокалитвенської станиці. Полковник.
- Біла Калитва в енциклопедії «Моє місто» [Архівовано 18 січня 2013 у Wayback Machine.]
- Історія герба Білій Калитви [Архівовано 15 січня 2011 у Wayback Machine.]
- Біла Калитва [Архівовано 13 січня 2010 у Wayback Machine.]
Міста: | ||
---|---|---|
Смт.: | Шолоховський | |
Села: | Литвиновка | |
Селища: | Бондарний · Бояришниковий · Виноградний · Горняцький · Грачі · Коксовий · Мельничний · Роз'їзд Василевський · Русичі · Синьогорський · Скальний · Сосни · Углекам'яний · Ясногорка | |
Станиці: | Краснодонецька | |
Хутори: | Анновка · Апанасовка · Березово-Федоровка · Богатов · Богураєв[ru] · Бородінов · Василевський · Верхньопопов · Головка · Голубінка · Грушевка · Гусинка · Демішев · Дороговський · Дубовий (Грушево-Дубовське сільське поселення) · Дубовий (Литвиновське сільське поселення) · Дядін · Живі Ключі · Западний (Ільїнське сільське поселення) · Западний (Синьогорське сільське поселення) · Ільїнка · Казьмінка · Какічев · Калиновка · Кононов · Корсунка · Кочевань · Крутінський · Курнаковка · Лагутьєвський · Леніна · Мар'євка · Мечетний · Мірошниковський · Муравейнік · Насонтов · Наумов · Нижньопопов · Нижньосеребряковський · Новопокровський · Павлов · Погорєлов · Поцелуєв · Почтовий · Роздольє · Романов · Рудаков · Семимаячний · Таловка · Тітов · Усть-Бистрий · Чапаєв · Чернишев · Шарковка · Янов | |
Станції: |
![]() |
Це незавершена стаття з географії Росії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() |
Це незавершена стаття з географії Ростовської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.