Venecijanska laguna
Izvor: Wikipedija
Venecija s lagunom | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Registriran: | 1987. (11. zasjedanje) |
Vrsta: | Kulturno dobro |
Mjerilo: | i, ii, iii, iv, v, vi |
Ugroženost: | no |
Referenca: | UNESCO |
Venecijanska laguna (talijanski: Laguna Veneta) je zatvoreni zaljev u venecijanskom zaljevu u Jadranskom moru u kojem se nalazi grad Venecija.
Venecijanska laguna proteže se od rijeke Sile na sjeveru do rijeke Brente na jugu, ima površinu od oko 550 km ². Od toga je oko 8% tvrdo i suho tlo, u to je uključena i Venecija i mnoštvo manjih otočića. Oko 11% površine je trajno pokriveno otvorenim vodama, i kanalima, dok se oko 80% površine sastoji se od blatnih pličina i slatina. Laguna je najveća močvara u Sredozemlju.[1]
Laguna je povezana s Jadranskim morem s tri ulaza: kod otoka Lido di Venezia (ulaz u Mestre i Veneciju), kod luke Malamocco i kod grada Chioggie. Laguna ima visoke oscilacije u razini vode, najekstremnije su za proljetnih plima poznatih kao Acqua Alta (talijanski: visoka voda), koje redovito poplave veći dio Venecije.
Venecijanska laguna je najveći ostatak jednog puno većeg sustava laguna i riječnih estuarija koji se je u doba Rima prostirao od Ravenne na jugu, do Trsta na sjeveru. U V st. i VI st. na otoke u laguni je zbog sigurnosti bježalo romanizirano stanovništvo sjeverne Italije, pred provalama barbarskih naroda. Kasnije su u zaštiti lagune, uspjeli stvoriti moćnu Mletačku republiku.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/17/TorcelloLagune.jpg/260px-TorcelloLagune.jpg)
Laguna je geološki nastala negdje oko 7 000. - 6 000. godina pne. godina, kada je naglo topljenje leda poplavilo ravne obale gornjeg Jadrana. Taloženje riječnih sedimenata nadoknadilo je potapanje obale, a uzduž čitave morske obale oko ušća rijeke Po svi zaljevi i lagune, postupno su dobili pješčane sprudove prema otvorenom moru.
Današnja laguna je rezultat velikih ljudskih intervencija. U 15. i 16. stoljeću, Mlečani su počeli sa velikim meliracionim radovima da spriječe pretvaranje lagune u močvaru, time su spriječili prirodnu evoluciju lagune. Crpljenje pitke vode za Venecijanski vodovod iz velikog podzemnog jezera slatke vode ispod Venecije od 19. stoljeća ubrzalo je potonuće grada Venecije u vode lagune.
Teritorij Venecijanske lagune nalazi se gotovo u cijelosti unutar provincije Venecije i podijeljen je uglavnom između gradova: Venecija, Chioggia i Cavallino-Treporti , manji dijelovi pripadaju gradovima: Jesolo, Quarto d'Altino, Mira, Campagna Lupia. Nadležnost nad vodama u Laguni imaju Lučke kapetanije u Veneciji i Chioggi i Talijanski magistrat za vode.
Izvorno mnogi otoci u laguni bili su močvarni, i nepogodni za ljudsko stanovanje, ali su postupno odvodnjom i kanaliziranjem voda, isušeni i kasnije naseljeni. Mnogi manji otoci u laguni su potpuno umjetni.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Porto_di_Lido-San_Nicol%C3%B2.jpg/320px-Porto_di_Lido-San_Nicol%C3%B2.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/Venice_San_Giorgio_Maggiore_Island_from_St._Mark%27s_Campanile.jpg/320px-Venice_San_Giorgio_Maggiore_Island_from_St._Mark%27s_Campanile.jpg)
Najveći otoci venecijanske lagune:
Pješčani otoci lagune: |
Ostali manji otoci lagune:
|
- Campalto
- Buel del Lovo
- Tessera
- Carbonera
- Campana o Podo
- Ex Poveglia
- Trezze
- Fisolo
- Ammiana
- Costanziaco
- San Marco in Boccalama
- Vigilia
- ↑ Sylvia Poggioli (7. siječnja, 2008) MOSE Project Aims to Part Venice Floods. Jutarnje izdanje, radio programa
- Atlas lagune (en), (it)
- SIL - Sistema Informativo della Laguna di Venezia (it)
- Informacije o laguni Arhivirano 2004-08-20 na Wayback Machine-u (en)
- MILVA - Interaktivna karta Venecijanske lagune
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.