Шкрумеляк Юрій Андрійович
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Шкрумеляк Юрій Андрійович | ||||
---|---|---|---|---|
![]() | ||||
Народився | 18 квітня 1895 Ланчин, Станиславівський повіт, Королівство Галичини та Володимирії, Австро-Угорщина | |||
Помер | 16 жовтня 1965 (70 років) Коломия, Івано-Франківська область, Українська РСР, СССР | |||
Поховання | Личаківський цвинтар[1] | |||
Громадянство | ![]() ![]() ![]() | |||
Діяльність | перекладач | |||
Alma mater | Львівський національний університет імені Івана Франка | |||
| ||||
![]() | ||||
![]() |
Ю́рій Андрі́йович Шкрумеля́к (18 квітня 1895, м. Ланчин, нині смт Надвірнянського району Івано-Франківської області — 16 жовтня 1965, Коломия) — український журналіст, поет, перекладач і дитячий письменник, січовий стрілець, автор творів про визвольну боротьбу УСС-УГА.
Псевдоніми: Іван Сорокатий, Юра Ігорків, Ю. Підгірський, Смик, Гнотик, Олекса Залужний, Максим Цимбала.
Народився в селянській сім'ї.
Навчався в сільській школі в 1901—1907 роках, у 1907—1914 — у Коломийській гімназії[якій?], 1922—1924 — у Львівському університеті і на філософському факультеті Празького університету. Знав кілька європейських мов. Згодом вільно перекладав з німецької, англійської, чеської, російської та польської мов.
Під час Першої світової війни воював у складі Українських Січових Стрільців, був підхорунжим. Належав до найвідоміших поетів-усусів. Зокрема, після кривавих боїв на Маківці Михайло Гайворонський на слова Юрка Шкрумеляка написав пісню «Питається вітер смерті». «Стрілець і пісня, — зауважував Шкрумеляк, — то брат і сестра, то любчик і любка; в одинокій пісні знаходить стрілець розраду та хвилеве забуття».
Учасник визвольної війни. Працював із Миколою Євшаном у архівах Начальної Команди УГА.
1920—1930 — співробітник і редактор часописів «Дзвіночок» і «Світ дитини», до співпраці з якими запрошував відому дитячу поетесу Марійку Підгірянку.
1928—1939 — співробітник видавничого концерну Івана Тиктора, головний редактор і фейлетоніст (псевдонім Іван Сорокатий) газети «Народна справа» та журналу для дітей «Дзвіночок».
1945 р. був засуджений на 10 років ув'язнення в радянському концтаборі. Покарання відбував у Печорських таборах. Після повернення з ув'язнення (1956 р.) реабілітований.
Помер 16 жовтня 1965 у місті Коломия (довідник «Письменники Радянської України» (1970) вказує, що помер 20 листопада 1965 р. у Львові), похований у Львові на Личаківському кладовищі.
Юрій Шкрумеляк увійшов у літературу першим друкованим віршем на патріотичну тематику «За рядами ряди» (Відень, 1915).
Автор понад 30 книг для дітей (найвідоміші «Юрза-Мурза» (1921), «Записки Івася Крілика», «Стрілець Невмираха», «Мова віків» та (під псевдонімом Юра Ігорків) «Історії України для дітей» у чотирьох частинах.
Численні переклади зі світової класики, пристосовані для малого читача («Казки з 1001 ночі», «Алядин і чарівна лямпа», «Історія про малого Мука», «Пригоди мореплавця Сіндбада» та ін.).
Друкувався у виданнях «Червоної Калини», зокрема в календарях-альманахах — вірші, оповідання та белетризовані спомини.
Автор поем «Кузня в Нагуєвичах» (1958), «Довбушева слава» (1961).
Окремо вийшли:
- Поема «Сон Галича» (Станиславів, 1920).
- Лірико-публіцистична проза «Поїзд мерців» (Львів, 1922).
- «Авелева жертва» (1926).
- Пригодницька повість «Чета крилатих» (1928, перевидано 1954 у США).
- Повість «Вогні з полонин» (1930).
- П'єса «Стрілець Невмирущий» (1938).
- Повість «Високі гори і низини» (1939).
- Збірка поезій «Пісня про радісну осінь» (Київ, 1940).
- Збірка поезій «Сопілка співає» (Львів, 1957).
- Вибрані твори «Привіт Говерлі» (Київ, 1964).
- Юра Шкрумеляк. Слово української дитини [Архівовано 7 грудня 2006 у Wayback Machine.].
- Шкрумеляк Ю. Пісня про радісну осінь: поезії / Юра Шкрумеляк. — Київ: Рад. письменник, 1940. — 91, 2 с. [Архівовано 22 жовтня 2020 у Wayback Machine.]
- Шкрумеляк Ю. Чета крилатих: дивні пригоди з воєн. часів: повість / Юра Шкрумеляк. — Львів: Кооператив. накладня «Червоної калини», 1929. — 261, 1 с. [Архівовано 23 січня 2021 у Wayback Machine.]
- ↑ Вічна Ватра на Личакові: могили пластунів у Львівському історико-культурному музеї-заповіднику «Личаківський цвинтар» — Львів: 2007. — С. 73. — 76 с.
- Бабій Олесь. Із пахощами степу: Знахідки. Повідомлення. Публікації // Україна. — 1991. — № 9. — С. 9.
- Голіней С. Героїчна постать краю // Народна воля. — 2000. — 18 квіт.
- Дрбал А.. Український Швейк: До 125-річчя від дня народження письменника Юрія Шкрумеляка // Пороги (Прага). — Рік XXVIII. — 2020 — № 4. — C. 19.
- Качкан В. Повернення Юрія Шкрумеляка: За раритетами та архівами // Українська мова та література. — 2002. — № 40. — С. 15–20.
- Левицький Василь. Знавець дитячої душі // Галичина. — 2015. — 18 квіт.
- Мельник І. Згадаймо Юрія Шкрумеляка [Архівовано 18 квітня 2015 у Wayback Machine.] // Zbruch. — 2015. — 18 квіт.
- Письменники Радянської України. — К., 1970. — С. 490—491.
- Українська Радянська Енциклопедія. — 2-е вид. — Т. 12. — К., 1985. — С. 418.
- Український Радянський Енциклопедичний Словник. — Т. 3. — К., 1968. — С. 802.
- Український Радянський Енциклопедичний Словник. — 2-е вид. — Т. 3. — К., 1987. — С. 679.
- Хороб М. Юра Шкрумеляк: один із чети крилатих // Обрії. — 2001. — № 1. — С. 47–52.
- Шкрумеляк Юра // Енциклопедія українознавства : Словникова частина : [в 11 т.] / Наукове товариство імені Шевченка ; гол. ред. проф., д-р Володимир Кубійович. — Париж — Нью-Йорк : Молоде життя, 1955—1995. — ISBN 5-7707-4049-3. — Т. 10. — С. 3876.
- Стрілецька поезія і Шевченко // Шевченківська енциклопедія : у 6 т. / Гол. ред. М. Г. Жулинський. — Київ : Ін-т літератури ім. Т. Г. Шевченка, 2015. — Т. 5 : Пе—С. — С. 992-995.
- Шкрумеляк Юра // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1967. — Т. 8, кн. XVI : Літери Уш — Я. — С. 2087. — 1000 екз.
- Юрій Шкрумеляк // Українські пісні [Архівовано 26 вересня 2007 у Wayback Machine.]
- Світлина могили Юрія Шкрумеляка на Личаківському цвинтарі [Архівовано 18 квітня 2015 у Wayback Machine.]
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.