Манне Сігбан
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
![]() | |
---|---|
швед. Karl Manne Georg Siegbahn | |
![]() | |
Ім'я при народженні | англ. Karl Manne Georg Siegbahn |
Народився | 3 грудня 1886 Еребру, Швеція |
Помер | 26 вересня 1978 (91 рік) Стокгольм, Швеція |
Поховання | Engelbrektskyrkans kolumbariumd[1][2] |
Країна | ![]() |
Діяльність | фізик, викладач університету |
Alma mater | Лундський університет |
Галузь | фізика |
Заклад | Лундський університет[3] Університет Уппсала[3] |
Аспіранти, докторанти | Ганнес Альвен |
Членство | Лондонське королівське товариство Шведська королівська академія наук Французька академія наук Королівське фізіографічне товариство в Лундіd Шведська королівська академія інженерних наук Американська академія мистецтв і наук Royal Swedish Academy of War Sciencesd Російська академія наук |
У шлюбі з | Karin Högbomd[3] |
Діти | Кай Сігбан Bo Siegbahnd |
Нагороди | |
![]() |
Карл Ма́нні Гео́рг Сі́гбан (швед. Karl Manne Georg Siegbahn; 3 грудня 1886, Еребру, Швеція — 26 вересня 1978, Стокгольм, Швеція) — шведський фізик, лауреат Нобелівської премії з фізики за 1924 рік «за відкриття і дослідження в області рентгенівської спектроскопії».
Манні Сігбан народився в сім'ї станційного наглядача шведської залізниці Нільса Рейнхольда Георга Сігбана та його дружини Емми Софії Матільди (при народженні Цеттенберг). У 1906 році вступив до університету Лунда, який він закінчив у 1911, захистивши докторську дисертацію за темою «Вимірювання магнітного поля». З 1907 по 1911 рік працював асистентом професора Йоганна Рідберга. Після захисту дисертації Сігбан став доцентом, а в 1915 році — професором. Після смерті Рідберга в 1919 році Сігбан обійняв посаду завідувача кафедри.
У 1923 році перейшов в Упсальський університет і в 1937 році став професором-дослідником Королівської Шведської Академії Наук. З 1938 по 1947 роки. Сігбан — президент міжнародного союзу чистої та прикладної фізики (IUPAP).
У 1914 році Сігбан одружився з Катрін Хьогб. Він є батьком двох синів: Бу (1915), який зробив кар'єру дипломата і Кая (1918), що став фізиком і отримав у 1981 році Нобелівську премію.
З 1908 по 1912 рік Сігбан працював над проблемами в галузі електрики і магнетизму. Потім його інтерес перемістився в область рентгенівської спектроскопії. Він запропонував покращення в схемі й методиці експерименту, які призвели до помітного збільшення точності вимірювань і дозволили (спільно з квантовою механікою, що стрімко тоді розвивалася) отримати повне розуміння оболонкової структури електронної оболонки атома. У 1923 році Сігбан випустив монографію «Спектроскопія рентгенівського випромінювання», в якій були зібрані всі результати його роботи і яка стала класичним прикладом наукової літератури.
У 1924 році Сігбан був удостоєний Нобелівської премії з фізики.
Після переходу до академії наук Сігбан зайнявся ядерною фізикою й ініціював побудову циклотрона для прискорення дейтронів, генератора високої напруги, багатьох бета-спектрометрів і одного електронного мікроскопа. За допомогою цього устаткування його інститут посів одне з провідних місць у дослідженні атомного ядра і процесів радіоактивного випромінювання.
- Нобелівська премія з фізики, 1924
- Медаль Г'юза, Лондонське королівське товариство, 1934
- Медаль Румфорда, Лондонське королівське товариство, 1940
- Медаль Дуделя, Фізичне товариство Лондона, 1948
- ↑ Manne Siegbahn
- ↑ Find a Grave — 1996.
- ↑ а б в K Manne G Siegbahn — 1917.
- Інформація з сайту Нобелівського комітету [Архівовано 22 червня 2012 у WebCite](англ.)
Про аудіо, відео(ігри), фото та мистецтво | |
---|---|
Генеалогія та некрополістика | |
Література та бібліографія | |
Наука | |
Тематичні сайти | |
Словники та енциклопедії | Большая российская энциклопедия · Велика данська енциклопедія · Велика каталанська енциклопедія · Велика норвезька енциклопедія · Універсальна литовська енциклопедія · Хорватська енциклопедія · Шведська національна енциклопедія · Энциклопедия Кругосвет · Brockhaus Enzyklopädie · De Agostini · Encyclopædia Britannica · Encyclopædia Universalis · Internetowa encyklopedia PWN · Prabook |
Довідкові видання | |
Нормативний контроль | BNE: XX1439085 · CiNii: DA15934277 · FAST: 1722671 · Freebase: /m/02rh5k · GND: 119560399 · ISNI: 0000000050990728 · LCCN: nr00024479 · LIBRIS: nl023x96149hps9 · NLA: 1198186 · NUKAT: n2007278250 · RERO: 02-A013775748 · SELIBR: 208896 · SHARE: 18162 · SNK: 164115 · SUDOC: 083852727 · VIAF: 25415365 |
![]() |
Це незавершена стаття про науковця. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.