Контрвалаційна лінія
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Siege_constantinople_bnf_fr2691.jpg/250px-Siege_constantinople_bnf_fr2691.jpg)
Контрвалаційна лінія (від лат. contra — «проти» та vallatio — «укріплення») — неперервна лінія укріплень, яку зводили війська, що здійснювали облогу фортець, для запобігання вилазкам захисників чи проти їх спроб прорвати кільце облоги.
Створювалась в ході тривалих облог фортець на відстані 400–800 кроків від фортечних стін у вигляді суцільного рову з валом та розташованими на певній відстані одна від одної баштами чи вежами.
Вперше контрвалаційна лінія була застосована греками під час Пелопоннеської війни.
Втратила своє значення в XIX столітті.
- Контрвалаційна лінія [Архівовано 7 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Советская военная энциклопедия / под ред. Н. В. Огаркова. — М.: Воениздат, 1979. — Т. 4. — 655 с. — (в 8-ми т). — 105 000 экз.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.