Бургундське королівство
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Бургундське королівство (фр. Royaume de Bourgogne) — загальна назва декількох різних держав, що розташовувались в Західній Європі в Середньовіччі. Історична Бургундія корелює з прикордонною територією Франції, Італії та Швейцарії та включає великі сучасні міста Женеву та Ліон.
Будучи політичним утворенням, Бургундія існувала у багатьох формах з різними межами, зокрема, коли вона була поділена на Верхнє Бургундське та Нижнє Бургундське королівства та Прованс. Два державних утворення, одне в VI столітті, а друге в XI столітті, називалися Бургундським королівством (мають історіографічні назви Перше Бургундське королівство та Друге Бургундське королівство). В інші часи на історичній території Бургундського королівства також існували Арелатське королівство, Бургундське герцогство і Бургундське графство.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/46/Map_Burgundian_Kingdom_EN.png/220px-Map_Burgundian_Kingdom_EN.png)
Бургундія названа на честь германського племені бургундів, що походило з материкової Скандинавії, а потім оселилося на острові Борнгольм, назва якого в давньоскандинавській мові була Burgundarholmr («Острів бургундів»). Звідти вони мігрували на південь через німецькі землі до Римської Галлії та оселилися в західній частині Альп та долини Рони, встановивши варварське королівство бургундів.
Першим задокументованим, хоча історично не підтвердженим королем бургундців був Г'юкі (Ґібіка), який жив наприкінці III століття. Після переправи через Рейн у 406 році бургунди, оселилися як федерати в римській провінції Нижня Германія вздовж Середнього Рейну. Їх ситуація погіршилася, коли приблизно в 430 році їхній король Ґундагар розпочав серію нападів на сусідню Галлію Белгіку, що призвело до нищівної поразки від об'єднаних римських та гунських військ під керівництвом Флавія Аеція в 436 році поблизу Вормса (в центрі уваги середньовічної поеми про Нібелунгів).
Решта бургундів, починаючи з 443 року, оселилися в регіоні Сапаудія (тобто Савоя), знову як федерати в римській провінції Максима Секванорум. Їхні зусилля розширити своє королівство вниз по річці Рона привели їх до конфлікту з Вестготським королівством на півдні. Після падіння Західної Римської імперії в 476 році король бургундів Гундобад вступив у союз з могутнім королем франків Хлодвігом I проти загрози Теодоріха Великого. Потім він зміг організувати бургундські придбання на основі Бургундської правди, ранньогерманського законодавчого кодексу.
Занепад королівства почався, коли на них напали колишні союзники франки. У 523 р. Сини Хлодвіга I провели військову кампанію в бургундських землях, підбурювані їх матір'ю Клотільдою, що мала бургундське походження і батько якої Гільперік II був убитий Гундобадом. У 532 році бургунди були рішуче розгромлені франками в Отуні, після чого король Годомар був убитий, а бургундські землі були анексовані Франкською імперією в 534 році.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/Map_Burgundian_Kingdom_2_EN.png/220px-Map_Burgundian_Kingdom_2_EN.png)
Хоча вже не існувало незалежного бургундського королівства, між 561 і 592 та між 639 і 737 роками кілька правителів франкської династії Меровінгів використовували титул «король Бургундії».
Розділи імперії Карла Великого його безпосередніми спадкоємцями Каролінгами призвели до існування короткочасного королівства Середньої Франкії, яке було створене після Верденського договору 843 року. Воно включало землі від Північного моря до південної Італії, і ним правив імператор Лотар I. Північно-західна частина колишніх бургундських земель була включена до складу Західного Франкського королівства як Бургундське герцогство. Незадовго до своєї смерті в 855 році Лотар I розділив своє королівство між трьома синами на три частини — Лотарингію, Італійське королівство та регіони Нижня Бургундія та Прованс, які відійшли молодшому синові Карлу Прованському. Цей розділ призвів до низки конфліктів, оскільки старші Каролінги, які правили Західною Франкією та Східною Франкією, вважали законними спадкоємцями Середньої Франкії себе.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Karte_Hoch_und_Niederburgund_EN.png/220px-Karte_Hoch_und_Niederburgund_EN.png)
Оскільки Карл Прованський був занадто молодий, щоб правити, фактичну владу отримав регент, граф Жерар II В'єннський, дружиною якого була зовиця імператора Лотара I. Жерар був сильним регентом, захищаючи королівство від вікінгів, які здійснили рейд аж до Валенсії. Дядько Карла, Карл Лисий із Західної Франкії, здійснив вторгнення в Прованс у 861 році після отримання звернення про це від графа Арля. Він захопив території в Провансі аж до Макона, перш ніж був стриманий реймським архієпископом Гінкмаром.
У 858 році граф Жерар домовився, що, якщо Карл Прованський помре без спадкоємців, Прованське королівство повернеться до старшого брата Карла Лотара II, який правив у Лотарингії. Коли Карл помер у 863 році, його найстарший брат Людовик II претендував на Прованс для себе, тому королівство було розділене між двома братами: Лотар II отримав єпископство Ліона, В'єнна та Гренобля, яким керував Жерар; а Людовик II отримав Арль, Екс-ан-Прованс та Амбрен.
Після смерті Лотара II, Мерсенський договір 870 року виділив північну частину колишньої Середньої Франкії королю Людовику Німецькому зі Східної Франкії, а південні землі Карла Прованського королю Карлу Лисому із Західної Франкії.
Після повалення Карла Лисого в 877 році, а через два роки смерті його недієздатного сина Людовіка Заїки, франкський дворянин Бозон проголосив себе «королем Бургундії і Провансу» у В'єнні в 879 році і заснував своє королівство Нижня Бургундія та Прованс.
Верхня Бургундія залишалася під впливом східно-франкського короля Карла Товстого. Вона був зосереджена у теперішній західній Швейцарії та включала деякі сусідні території, що нині є частинами Франції та Італії, та землі, які згодом стали називатись Франш-Конте. З 887 року ці північні території утворили королівство Верхня Бургундія, проголошене Вельфом Рудольфом І Бургундським у Сен-Морісі, Швейцарія.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Map_Kingdom_Arelat_EN.png/220px-Map_Kingdom_Arelat_EN.png)
Правитель Верхньої Бургундії Рудольф II отримав Нижню Бургундію від Гуго Арльського в 933 році і створив королівство, яке було відоме як Арелатське королівство (від назви його столиці — Арля або Арелату). Королівство існувало самостійно до 1033 року, коли воно було поглинуто Священною Римською імперією за Конрада II. Воно стало одним з трьох королівств середньовічної імперії, поряд з Німецьким королівством та Італійським королівством.
В складі імперії Арелатське королівство поступово роздробилося, оскільки його території або ділились між спадкоємцями, або втрачались через дипломатію та династичні шлюби.
До 1378 року, коли Арелатське королівство припинило своє існування, великі частини його вже були приєднані до Савойського графства в складі Священної Римської імперії. У 1349 році бездітний Юмбер II продав Дофіне королю Франції Філіпу VI згідн. Головною умовою продажу було те, що спадкоємець престолу Франції буде носити титул дофін, що і дотримувалось з того часу аж до Французької революції. Першим дофіном Франції став онук Філіпа, майбутній король Карл VI, що отримав титул «дофін» при народжені.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8d/Karte_Haus_Burgund_4_EN.png/220px-Karte_Haus_Burgund_4_EN.png)
Наприкінці XV століття герцог Карл Сміливий задумав проект об'єднання своїх територій у «Третє Бургундське Королівство» із собою як повністю незалежним монархом. Карл навіть переконав імператора Фрідріха III коронувати його королем у Трірі. Запланована церемонія не відбулася, оскільки імператор втік вночі у вересні 1473 року, невдоволений ставленням герцога до себе. Зрештою герцогство припинило існувати як незалежна держава після поразки та смерті Карла в битві під Нансі.
- Історія Бургундії
- Список королів Бургундії
- Список графів Бургундії
- Список графів і маркізів Провансу
- Список герцогів Бургундії
- Бургундські Нідерланди
- Бургундський округ
- Cope, Christopher (1987). Phoenix Frustrated: The Lost Kingdom of Burgundy. Constable.
- Davies, Norman (2011). Vanished Kingdoms: The History of Half-Forgotten Europe. Penguin.
- Fournier, Paul (1885). Le royaume d'Arles et de Vienne sous le règne de Frédéric II (1214–1250). Grenoble: G. Dupont. Архів оригіналу за 22 січня 2021. Процитовано 13 січня 2021.
- Fournier, Paul (1891). Le royaume d'Arles et de Vienne (1138–1378): étude sur la formation territoriale de la France dans l'Ést et le Sudest. Paris: Picard.
- Fournier, Paul (1959). The Kingdom of Burgundy or Arles from the Eleventh to the Fifteenth Century. У C. W. Previté-Orton (ред.). The Cambridge Medieval History, VIII: The Close of the Middle Ages. Cambridge: Cambridge University Press. с. 306—31.
- Poole, Reginald (1911). Burgundian Notes, I: The Alpine Son-in-Law of Edward the Elder. English Historical Review. 26 (102): 310—17. doi:10.1093/ehr/xxvi.cii.310. Архів оригіналу за 14 січня 2021. Процитовано 13 січня 2021.
- Poole, Reginald (1912). Burgundian Notes, II: Cisalpinus and Constantinus. English Historical Review. 27 (106): 299—309. doi:10.1093/ehr/xxvii.cvi.299. Архів оригіналу за 14 січня 2021. Процитовано 13 січня 2021.
- Poole, Reginald (1913). Burgundian Notes, III: The Union of the Two Kingdoms of Burgundy. English Historical Review. 28 (109): 106—12.
- Poole, Reginald (1915). Burgundian Notes, IV: The Supposed Origin of Burgundia Minor. English Historical Review. 30 (117): 51—56. doi:10.1093/ehr/xxx.cxvii.51. Архів оригіналу за 14 січня 2021. Процитовано 13 січня 2021.
- Poupardin, René (1899). Boson et le royaume de Provence (855–933). Chalon-sur-Saône: E. Bertrand.
- Poupardin, René (1901). Le Royaume de Provence sous les Carolingiens, 855–933. Paris: Émile Bouillon.
- Poupardin, René (1907). Le Royaume de Bourgogne, 888–1038: étude sur les origines du royaume d'Arles. Paris: Champion. Архів оригіналу за 12 червня 2021. Процитовано 21 червня 2022.
- Wilson, Peter (2016). Heart of Europe: A History of the Holy Roman Empire. Cambridge, MA: Belknap Press.
Державні утворення, засновані протягом великого переселення народів | |
---|---|
Германські королівства |
|
Гунські королівства | |
Тюркські королівства | |
Іранські королівства | |
Кельтські королівства |
|
Слов'янські королівства | |
Берберські королівства |
|
Аварські королівства | |
Див. також |
Створені в 1500 році |
| |
---|---|---|
Створені в 1512 році |
| |
Див. також |
|
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.