Grgur Veliki
Izvor: Wikipedija
Grgur I. Gregorius I | |
---|---|
![]() | |
Pravo ime | Gregorius Anicius |
Papinstvo počelo | 3. rujna 590. |
Papinstvo završilo | 12. ožujka 604. |
Prethodnik | Pelagije II. ( 579. - 590.) |
Nasljednik | Sabinijan (604. - 606.) |
Rođen | oko 540. Rim, Italija |
Umro | 604. Rim |
Ostali pape imena Grgur |
Sveti Grgur I. Veliki bio je papa i crkveni naučitelj. Otac mu je bio Gordijan, a majka Sveta Silvija. Najprije je bio prefekt (od 572.-573.), a potom osniva 6 samostana na Siciliji i samostan svetog Andrije u Rimu. Od 579. do 585. godine bio je legat pape Pelagija II. na carigradskom dvoru, a izabran je za papu 590. godine.
Kao papa reorganizirao je upravu nad papinskim teritorijem i crkvenim dobrima po pokrajinama. Također je poticao širenje benediktinskog reda, pokretao misionarsku djelatnost (pokrštenje Angla), reformirao crkvene ceremonije i crkveno pjevanje. Spretnom politikom prema Langobardima postavio je temelje kasnijoj političkoj moći papinstva. Prvi je upotrijebio izraz „servus servorum Dei“ (latinski: sluga slugu Božjih) kao titulu rimskih papa.
Iz njegovih djela crpe se podaci o kulturnoj povijesti ranog srednjeg vijeka. Bio je prvi latinski pisac koji je spomenuo Slavene u Istri i Dalmaciji. Njegova djela su:
- Pastoralno pravilo
- Homilije
- Četiri knjige dijaloga
Apostolski oci | |
---|---|
Grčki crkveni oci | Bazilije Veliki • Grgur Nazijanski • Ivan Zlatousti • Atanazije Aleksandrijski • Irenej Lionski • Klement Aleksandrijski • Ćiril Aleksandrijski • Petar iz Sebaste • Grgur iz Nise • Ivan Damašćanin • Maksim Ispovijednik |
Latinski crkveni oci | |
Apologetski oci | |
Pustinjski crkveni oci |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.