Boltozat
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e1/Groin_vault_top.jpg/300px-Groin_vault_top.jpg)
A boltozat az építészetben íves felületű, a teret függőleges irányban határoló, kőből, téglából stb. falazott tartószerkezeti alegység. Alakja lehet egyszerű vagy összetett, kialakítása sima vagy bordás; lehet zárt, félig nyílt vagy nyitott rendszerű.
Olyan, egy vagy két irányban görbült szerkezet, amelyben csak nyomóerők ébrednek – a támaszoknál azonban a függőleges mellett vízszintes erőkkel is számolni kell. A boltozatokat az egyre nagyobb fesztávok áthidalására fejlesztették, és közben folyamatosan finomították a támaszok vízszintes erőfelvételét.
Története
[szerkesztés]Az álboltozatok az ókori Kisázsiában, Mezopotámiában és Egyiptomban jelentek meg. A tiszta boltozatot a rómaiak alkalmazták először térelhatárolásra: ők ismerték fel, hogy a gerendánál nagyobb terek, fesztávok hidalhatók át vele. Fejlődésük csúcspontját a román stílusban, majd a gótikában és a reneszánszban érték el. A XIX. század közepe óta szerepük az új térlefedő anyagok – az acél, a fa, majd a beton – térfoglalása miatt csökken. Napjainkban közlekedési létesítményekben (főleg metróalagutakban) és a nagy fesztávolságú héjboltozatokban alkalmazzák őket. A tüzeléstechnikában magas (néha 1500 Celsius feletti) hőmérsékleten üzemelő tartószerkezeteknél nincs alternatívájuk.
Fajtái
[szerkesztés]Görbülete szerint
[szerkesztés]Egy irányban görbült szerkezet a dongaboltozat. Ennek egy változata a poroszsüveg födém.
A két irányban görbült boltozatok formái a kolostor-, a teknő- és a tükörboltozat.
- A kolostorboltozat általában négyzetes alaprajzra, két donga derékszögű kombinációjaként szerkesztett térlefedés. Lényegében ebből származtatható a teknő- és tükörboltozat.
- A keresztboltozat két (vagy több) donga áthatásából keletkezik.
A vezérgörbék száma szerint
[szerkesztés]- Az egyszerű boltozat felületét egy vezérgörbe határozza meg. Lehet hengerfelületű transzlációs boltozat vagy gömbfelületű rotációs boltozat.
- Az összetett boltozat felületét több vezérgörbe határozza meg.
Alakja szerint
[szerkesztés]Hengerfelületből származtatott (transzlációs)
[szerkesztés]- dongaboltozat;
- kolostorboltozat;
- teknőboltozat;
- római keresztboltozat;
- román keresztboltozat;
- csillagboltozat;
- hálóboltozat;
- tükörboltozat;
- cellás boltozatok.
Gömb-, illetve forgásfelületből származtatott (rotációs)
[szerkesztés]- kupola (félgömbkupola, ellipszoidkupola);
- csehboltozat (függőkupola);
- csehsüvegboltozat;
- csegelyes kupola;
- tamburos kupola;
- legyezőboltozat.
Belső felosztása szerint
[szerkesztés]- A bordás boltozat felületét az éleken kiálló bordák tagolják, illetve merevítik. Legegyszerűbb formája az álkeresztboltozatból kifejlődő bordás keresztboltozat; ez a XI. század végén tűnt fel. A XIII. századtól egyre bonyolultabb rajzú boltozatokat alakítottak ki (csillagboltozat, hálóboltozat, legyezőboltozat). A közép-európai késő gótikus építészetben a XV. század végén és különösen a XVI. században alkalmazott hálóboltozat vagy csillagboltozat típus a sejtboltozat, aminek többnyire borda nélküli, élekkel határolt boltmezőit a kolostorboltozatokhoz hasonlóan homorúra képezték ki. Ezeket a fajtákat a késő gótika végéig alkalmazták; ekkor hagytak fel a kő- és idomtéglabordák beépítésével. A boltozatok felületét időnként később is tagolták vakolt bordákkal. A bordás boltozatokban a terhelést a bordák tartják, tehát először ezek boltíveit építik meg, majd kifalazzák közeikben a boltmezőket, illetve süvegeket.
A román kori építészetben elterjedt, lapos négyszög keresztmetszetű borda a lombard borda (négyszöges borda). Ezt alárendelt helyiségek lefedésére a korai gótikában is alkalmazták.
- A sima boltozatokban a boltozat minden pontja részt vesz a teher hordásában és átvitelében.
A tartófelületek száma szerint
[szerkesztés]Zárt boltozat
[szerkesztés]A boltozat a teljes vállvonal mentén alátámasztást igényel. Ilyen:
- a kolostorboltozat,
- a teknőboltozat,
- a tükörboltozat és
- a kupolaboltozat.
Félig nyitott boltozat
[szerkesztés]A félig nyitott boltozatot két, egymással szemben álló fal tartja. Fajtái:
Nyitott boltozat
[szerkesztés]A nyitott boltozatok a teljes boltozatnyomást a sarokpillérekre, illetve -oszlopokra helyezik át, úgy, hogy a falak szerepét a térhatárolásra korlátozzák; azok boltozatot nem hordoznak.
Nyitott boltozatok:
- csehboltozat,
- csehsüvegboltozat,
- keresztboltozat stb.
A nyitott boltozatokkal kevesebb anyagból magasabb tereket hozhatunk létre, mint a zártakkal, és a megvilágítás is javul.
Elemei
[szerkesztés]Átlósív
[szerkesztés]Különböző boltozati felületek összemetszéséből adódó, az alaprajzon a legtöbbször átlós helyzetű görbe vonal.
Boltfelület (ívbéllet)
[szerkesztés]A boltozat alsó, belső, homorú felülete.
Bolthát
[szerkesztés]A boltozat felső, külső domború felülete.
Boltozati mező (boltmező)
[szerkesztés]A boltozatnak a falakkal és boltövekkel elhatárolt része.
Boltozatél
[szerkesztés]A boltfelület és a boltozatvonal síkjának metszésvonala.
Boltozathomlok
[szerkesztés]A boltozat tengelyére merőleges keresztmetszete.
Boltozati kő (tégla)
[szerkesztés]A boltozat falazó eleme. Alul állnak a kezdő támasz- vagy vállkövek (téglák), a boltmező kövei (téglái); a legfelső, utolsónak elhelyezett, felül szélesedő kő (tégla) a zárókő (zárótégla).
A boltsüvegek középpontjánál mélyebbre, részben a boltozat egyes pontjairól leágazó bordákról csüngő zárókő a függő zárókő. Rendszerint csillagboltozatokban találjuk; a késő gótika egyik jellegzetessége.
Boltozatmagasság
[szerkesztés]A vállvonal és a vele párhuzamos csúcsérintő távolsága.
Boltöv (heveder)
[szerkesztés]A boltszakaszokat elválasztó, haránt irányú heveder, amely megvastagítva követi a boltozat ívét.
Boltozatnyílás
[szerkesztés]A vállpontokat a boltozatvonal síkjában összekötő egyenes szakasz.
Boltozatszár
[szerkesztés]A csúcsvonalra állított függőleges síktól jobbra, illetve balra eső két boltozatrész.
Boltozattengely
[szerkesztés]A vállsíkban az ívgörbék középpontjait (pl. a kosárívekben) összekötő, hosszirányú egyenes.
Boltozatvastagság
[szerkesztés]Az ívbéllet és a bolthát távolsága, a felfekvési hézag.
Boltozatvonal (középvonal)
[szerkesztés]A boltozathomlokon az ívbéllettől és a boltháttól egyenlő távolságra lévő pontok mértani helye.
Boltozatvonal síkja
[szerkesztés]A boltozattengelyre merőleges, a boltozatvonalat tartalmazó sík.
Boltsüveg (süveg)
[szerkesztés]Geometriai értelemben a boltozati mező boltozati felülete, szerkezeti értelemben a boltozat teste (maga a héj).
Boltszakasz (travée)
[szerkesztés]A boltozat egységnyi része, amit boltöv (heveder) határol.
Boltváll (boltozatalap)
[szerkesztés]A támasz (falazat, oszlop, pillér) és a boltozat építészetileg gyakran hangsúlyos csatlakozó felülete.
Ellenfal (támaszfal)
[szerkesztés]Támaszként szolgáló, a függőleges, illetve oldalnyomásokat átvevő kerítőfal.
Fuga (hézag)
[szerkesztés]A falazat (boltozat) szomszédos falazókövei közötti, kötőanyaggal (többnyire habarccsal) kitöltött rés.
Gerinc
[szerkesztés]A boltozati felület legmagasabb pontjait összekötő egyenes vagy görbe vonal.
Homlokfal
[szerkesztés]Olyan zárófal, amely nem támasz.
Homlokív
[szerkesztés]A boltozat, ill. boltsüveg felületek és a függőleges falfelületek metszésvonala.
Süveg–boltnegyed
[szerkesztés]A dongaboltozat négyzet alaprajzú szakasza és két átlós sík metszésvonalaitól, a homlokfalak felé eső két boltfelület.
Vaknegyed
[szerkesztés]Ha a négyszög alaprajz fölé emelt dongaboltozatot átlós síkokkal metsszük, homlokíves nyitott boltsüvegeket, a gyámfalak felé pedig tömör dongarészből álló vaknegyedeket kapunk.
Vállpont
[szerkesztés]Az ívgörbe kezdőpontja a boltozat támaszkodó keresztmetszetében.
Vállsík
[szerkesztés]A vállpontokat tartalmazó, a boltozatvonal síkjára merőleges sík.
Vállvonal
[szerkesztés]A válltengelyre merőleges, a két átellenes vállponton áthaladó egyenes.
Vezérgörbe (directrix)
[szerkesztés]A boltozat ívét meghatározó szabályos síkgörbe. Ez az a görbe vonal, amit mozgatva a boltozat felülete előállítható. Ez a mozgatás a dongaboltozatnál lehet egyenes, ferde vagy íves haladó. A gömb-, ill. egyéb forgásfelületű boltozatok felületeinek előállításához a vezérgörbét függőleges vagy vízszintes tengely körül forgathatjuk.
Fő típusai:
- félkör;
- körszelet, szegmensív;
- fekvő nagytengelyű ellipszis;
- hárompontos kosárív;
- parabola.
Vonóvas (vonórúd)
[szerkesztés]Vízszintes irányú, boltozatok és árkádok alatt a húzóerő fékezésére, az épület szilárdítására alkalmazott vasrúd.
Záradékpont (csúcspont)
[szerkesztés]A boltozatél legmagasabb pontja.
Záradékvonal
[szerkesztés]A záradékpontokat összekötő vonal.
További információk
[szerkesztés]- oszk.hu: terminológia – PDF, ábrákkal
- BME, Épületszerkezet Tanszék: Boltozatok – PDF, ábrákkal
Térszerkezet | keletelés • bazilikális elrendezés • álbazilikás elrendezés • centrális elrendezés • axiális elrendezés • csarnoktemplom |
---|---|
Alaprajzi egységek | parvis • átrium • narthex • főhajó • mellék- v. oldalhajó • kereszthajó • keresztszár • négyezet • szentélyzáródás • apszis • szentélyrekesztő • szentély • kórus • csarnokszentély • szentélykörüljáró • apsziskápolna v. kápolnakoszorú • sekrestye • szentségház • keresztelőkápolna • konszignatórium • cinterem • altemplom • csarnokkripta • westwerk |
Épületszerkezeti elemek | támpillér • támív • oszlop • boltozat • négyezet • harangtorony • campanile • huszártorony • vízköpő • bazilikás ablaksor • lándzsaablak • rózsaablak • lantablak • kapubéllet • tribelon • Mária-oszlop • diadalív • empórium v. karzat • énekkarzat • orgonakarzat • orgonafal • gádorfal |
Berendezés | szentélykorlát • oltár • szárnyas oltár • tömjénfüstölő • monstrancia • cibórium • szószék • cancellum • stallum • dorsale • apostolgerenda • menyasszonykapu • keresztelőkút • szentségház • eucharisztikus galamb • pasztofórium • tabernákulum • ikonosztáz • örökmécs • antependium |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.