NGC 2867
NGC 2867 | |
---|---|
![]() Planetární mlhovina NGC 2867 na snímku z Hubbleova vesmírného dalekohledu. Autor: Howard Bond (ST ScI)/NASA/ESA. | |
Pozorovací údaje (Ekvinokcium J2000,0) | |
Typ | planetární mlhovina |
Objevitel | John Herschel[1] |
Datum objevu | 1834[1] |
Rektascenze | 09h 21m 25,34s[2] |
Deklinace | -58°18′40,69″[2] |
Souhvězdí | Lodní kýl (lat. Car) |
Zdánlivá magnituda (V) | 9,7[1] |
Úhlová velikost | 12"[1] |
Vzdálenost | 7 300 ly[2] |
Fyzikální charakteristiky | |
Poloměr | 0,34[3] ly |
Označení v katalozích | |
New General Catalogue | NGC 2867 |
IRAS | IRAS 09200-5805 |
Jiná označení | PK278-5.1,[1] Caldwell 90 |
(V) – měření provedena ve viditelném světle | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
NGC 2867 (také známá jako Caldwell 90) je planetární mlhovina v souhvězdí Lodního kýlu. Objevil ji anglický astronom John Herschel 1. dubna 1834. Nejprve si myslel, že se jedná o novou planetu, ale tuto možnost nakonec zavrhl, protože s časem vůbec neměnila svou polohu.[4][5] Stáří mlhoviny se odhaduje na méně než 2 750 let. Na obloze se nachází 1 stupeň severovýchodně od hvězdy Aspidiske (ι Carinae).
Centrální hvězda je Wolfova–Rayetova hvězda[4] s povrchovou teplotou kolem 145 000 K.[6] Ultrafialové spektrum mlhoviny získané pomocí kosmické observatoře International Ultraviolet Explorer je jedno z nejsložitějších, které známe. Je velmi rozptýlené a bylo v něm rozpoznáno více než 80 znaků. U objevených čar OVIII se předpokládá, že k svému vzniku potřebují korónu nebo hvězdný vítr, ale nebyl zde nalezen příslušný profil P Cygni, který je typický svou rozšiřující se plynnou obálkou nebo silným hvězdným větrem.[7]
Související články
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku NGC 2867 na španělské Wikipedii.
- ↑ a b c d e The NGC/IC Project: Results for NGC 2867 [online]. [cit. 2016-05-09]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2009-05-28. (anglicky)
- ↑ a b c SIMBAD Astronomical Database: Results for NGC 2867 [online]. [cit. 2016-05-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Meatheringham, Stephen J.; Wood, P. R.; Faulkner, D. J. A study of some southern planetary nebulae. S. 862–874. Astrophysical Journal [online]. Listopad 1988 [cit. 2016-05-09]. Roč. 334, s. 862–874. Dostupné online. DOI 10.1086/166882. Bibcode 1988ApJ...334..862M. (anglicky)
- ↑ a b NGC 2867. The internet Encyclopedia of Science [online]. [cit. 2016-05-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Planetary Nebulae Observers. Blackskies. Neat Southern Planetaries 13 [online]. [cit. 2016-05-09]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu. (anglicky)
- ↑ Kaler, J. B.; Jacoby, G. H. Central Star Temperatures of Optically Thick Planetary Nebulae and a Distance-Independent Test of Dredge-Up Theory. S. 871–880. The Astrophysical Journal [online]. Říjen 1989 [cit. 2016-05-09]. Roč. 345, s. 871–880. Dostupné online. DOI 10.1086/167957. Bibcode 1989ApJ...345..871K. (anglicky)
- ↑ Feibelman, W.A. The Complex IUE Spectrum of the “O VI Sequence” Planetary Nebula NGC 2867. S. 263–267. The Astrophysical Journal Supplement Series [online]. Únor 1998 [cit. 2016-05-09]. Roč. 114, čís. 2, s. 263–267. Dostupné online. DOI 10.1086/313073. Bibcode 1998ApJS..114..263F. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu NGC 2867 na Wikimedia Commons
- Simbad – NGC 2867
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.