Jessica Pegulaová
Jessica Pegulaová | |
---|---|
![]() Jessica Pegulaová na French Open 2019 | |
Stát | ![]() |
Datum narození | 24. února 1994 (30 let) |
Místo narození | Buffalo, New York, Spojené státy americké |
Bydliště | Boca Raton, Florida, Spojené státy americké |
Výška | 170 cm |
Profesionál od | 2009 |
Držení rakety | pravou rukou, bekhend obouruč |
Výdělek | 14 305 123 USD |
Tenisová raketa | Yonex |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 424–242 |
Tituly | 6 WTA |
Nejvyšší umístění | 3. místo (24. října 2022) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | čtvrtfinále (2021, 2022, 2023) |
French Open | čtvrtfinále (2022) |
Wimbledon | čtvrtfinále (2023) |
US Open | čtvrtfinále (2022, 2024) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Turnaj mistryň | finále (2023) |
Olympijské hry | 2. kolo (2024) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 227–137 |
Tituly | 7 WTA, 1 WTA 125, 7 ITF |
Nejvyšší umístění | 1. místo (11. září 2023) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | semifinále (2023) |
French Open | finále (2022) |
Wimbledon | čtvrtfinále (2024) |
US Open | čtvrtfinále (2023) |
Velké turnaje ve čtyřhře | |
Turnaj mistryň | základní skupina (2022, 2023) |
Olympijské hry | 2. kolo (2020, 2024) |
Smíšená čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 1. kolo (2022, 2023) |
French Open | 1. kolo (2022) |
Wimbledon | 1. kolo (2021) |
US Open | finále (2023) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne Některá data mohou pocházet z datové položky. | 27. srpna 2024
Jessica Pegulaová (nepřechýleně Pegula, * 24. února 1994 Buffalo) je americká profesionální tenistka. V roce 2023 byla se spoluhráčkou Coco Gauffovou tři týdny světovou jedničkou ve čtyřhře, a to ve dvou obdobích.[1] Ve své dosavadní kariéře na okruhu WTA Tour vyhrála šest turnajů ve dvouhře a sedm ve čtyřhře. Jednu deblovou trofej přidala v sérii WTA 125. V rámci okruhu ITF získala sedm titulů ve čtyřhře.[2]
Na žebříčku WTA byla ve dvouhře nejvýše klasifikována v říjnu 2022 na 3. místě a ve čtyřhře v září 2023 na 1. místě.[3]
V americkém týmu Billie Jean King Cupu debutovala v roce 2019 sanantonijskou baráží Světové skupiny proti Švýcarsku, v níž za rozhodnutého stavu prohrála čtyřhru v páru s Jennifer Bradyovou. Američanky zvítězily 3:2 na zápasy. Do dubna 2024 v soutěži nastoupila ke třem mezistátním utkáním s bilancí 3–1 ve dvouhře a 1–1 ve čtyřhře.[4]
Spojené státy americké reprezentovala na odložených Letních olympijských hrách 2020 v Tokiu. Ve dvouhře na úvod podlehla pozdější olympijské šampionce Belindě Bencicové ze Švýcarska. Ve čtyřhře vytvořila čtvrtou nasazenou dvojici s Bethanií Mattekovou-Sandsovou. Ve čtvrtfinále však nestačily na pozdější bronzové medailistky Pigossiovou a Stefaniovou z Brazílie. Zúčastnila se také pařížské olympiády 2024. Ve druhém kole singlové soutěže podlehla Svitolinové. S Coco Gauffovou zasáhla do debla, kde je ve druhé fázi vyřadily Češky Muchová s Noskovou.
V úvodním ročníku smíšené týmové soutěže United Cup 2023 byla ženskou jedničkou amerického týmu, který turnaj vyhrál po finálovém vítězství nad Itálii.[5]
Soukromý život
[editovat | editovat zdroj]Narodila se roku 1994 v Buffalu do rodiny amerického miliardáře Terrence Peguly a jeho druhé manželky, korejsko-americké podnikatelky Kim Pegulaové. Rodiče spoluvlastní kluby Buffalo Bills (NFL) a Buffalo Sabres (NHL).[6] Otcovo jmění pochází z podnikání v oblasti těžby zemního plynu pomocí frakování. Jeho podnik byl v roce 2010 prodán společnosti Royal Dutch Shell za 4,7 miliardy dolarů. Časopis Forbes majetek otce k srpnu 2024 odhadoval na 6,8 miliardy dolarů.[7]
Z otcovy strany má čtyři sourozence, z toho dva vlastní. Matka se narodila v Soulu v Jižní Koreji,[8] ale rodiče ji odložili před policejní stanicí. V pěti letech byla adoptována americkou rodinou Kerrových.[9]
Tenisová kariéra
[editovat | editovat zdroj]2011–2021: První tituly WTA a čtvrtfinalistka Australian Open 2021
[editovat | editovat zdroj]Na US Open 2011 obdržela s Taylor Townsendovou divokou kartu do ženské čtyřhry, v níž vypadly ve třetím kole s třetím nasazeným párem Vania Kingová a Jaroslava Švedovová. Do dvouhry okruhu WTA Tour poprvé zasáhla na BNP Paribas Open 2012 v Indian Wells. Na úvod podlehla Slovence Magdaléně Rybárikové.[10]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ea/2021-06_Jessica_Pegula_%28cropped%29.jpg/220px-2021-06_Jessica_Pegula_%28cropped%29.jpg)
Mezi sezónami 2013–2015 rok a půl absentovala pro poranění kolena.[10] Premiéru v grandslamové dvouhře prožila na US Open 2015, kde ji ve druhé fázi vyřadila další slovenská hráčka Dominika Cibulková.[10] Na washingtonském Citi Open 2016 zaznamenala první kariérní výhru nad členkou elitní světové dvacítky, když ve čtvrtfinále zdolala čtrnáctou v pořadí Samanthu Stosurovou. Další herní výpadek následoval mezi lednem a srpnem 2017 kvůli operaci kyčle.[10] V první stovce žebříčku WTA debutovala 4. února 2019. V dané sezóně se poprvé zúčastnila hlavní soutěže tří ze čtyř grandslamů. Na Roland-Garros v úvodu nenašla recept na pozdější šampionku Ashleigh Bartyovou. Ve Wimbledonu jí časnou porážku přivodila Rumunka Mihaela Buzărnescuová a na US Open skončila na raketě Francouzky Alizé Cornetové.[10] První titul na túře WTA vybojovala ve 25 letech na Citi Open 2019. Ve finále dovolila Italce Camile Giorgiové uhrát jen čtyři gamy.[11]
Přes Dánku Caroline Wozniackou prošla do souboje o titul na lednovém ASB Classic 2020 v Aucklandu. V něm však podlehla nejvýše nasazené, 38leté Američance Sereně Williamsové, která odehrála poslední finále v kariéře.[12] Do osmifinále i čtvrtfinále dvouhry grandslamu poprvé postoupila na Australian Open 2021, po výhrách nad úřadující finalistkou US Open Viktorií Azarenkovou, bývalou šampionkou newyorského grandslamu Samanthou Stosurovou, Kristinou Mladenovicovou a ukrajinskou světovou pětkou Elinou Svitolinovou. Poté však nenašla recept na krajanku Shelby Bradyovou, přestože získala úvodní set.
Do první dvacítky klasifikace se poprvé posunula 1. listopadu 2021.[10] S Coco Gauffovou se probojovaly do finále čtyřhry grandslamového French Open 2022, v němž podlehly Francouzkám Caroline Garciaové a Kristině Mladenovicové ve dvou setech.[13]
2022–2023: Světová jednička ve čtyřhře, dvě trofeje WTA 1000 a průnik do Top 10
[editovat | editovat zdroj]Přes vyřazení ve svém prvním pařížském čtvrtfinále, na French Open 2022 s první ženou klasifikace Igou Świątekovou, po skončení debutovala 6. června 2022 v elitní světové desítce, posunem z jedenáctého na osmé místo.[14][15] Druhou singlovou trofej a první v kategorii WTA 1000 vybojovala na mexickém Guadalajara Open Akron 2022, kam přijela jako pátá hráčka žebříčku. Cestou soutěží vyřadila čtyři grandslamové šampionky v řadě, Jelenu Rybakinovou, Biancu Andreescuovou, Sloane Stephensovou a Viktorii Azarenkovou. Ve druhém kole proti Rybakinové přitom odvrátila tři mečboly. Trofej si odvezla po závěrečné výhře nad šestou ženou klasifikace Marií Sakkariovou z Řecka, znamenající desáté vítězství nad členkou první světové desítky. V kategorii WTA 1000 vylepšila finálovou účast z květnového Mutua Madrid Open 2022 a premiérově se stala světovou trojkou ve dvouhře. V témže říjnovém vydání žebříčku se posunula i na třetí místo ve čtyřhře.[16] Výsledky z celého roku znamenaly, že se 13. října 2022 jako třetí v pořadí kvalifikovala na Turnaj mistryň, poprvé konaném v texaském Fort Worth.[17] O den později si pak zajistila účast v deblu v páru s Gauffovou.[18] Staly se tak prvními účastnicemi Turnaje mistryň od sester Williamsových v roce 2009, které nastoupily do dvouhry a vytvořily i společný pár ve čtyřhře.[19][20] V ženské dvouhře odešla poražena, když proti Sakkariové, Džabúrové a Sabalenkové uhrála celkově jeden set. Bez výhry pro ni skončila i delové části soutěže.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4b/US_Open_2022_Photo_177_%2852391301928%29_%28Pegula%29.jpg/220px-US_Open_2022_Photo_177_%2852391301928%29_%28Pegula%29.jpg)
Sezónu 2023 otevřela na premiérovém ročníku týmové soutěže United Cupu. Americký tým soutěž jednoznačně ovládl, když ve finále zdolal Itálii. Na celém turnaji Američané z dvaceti dvouher prohrály pouze dvě – z toho Pegulaová hned na úvod s Češkou Kvitovou. V rámci semifinálového utkání proti Polsku porazila poprvé v kariéře světovou jedničku, když na šestý pokus přehrála Igu Świątekovou.[5][22][23] Sbírku čtvrtfinálových účastí na grandslamech zkompletovala ve Wimbledonu 2023, do něhož prošla v pozici nasazení čtyřky se ztrátou jediného setu v prvním kole od Davisová. Ani ze šestého souboje v této fázi grandslamu neodešla vítězně, když ji zastavila čtyřicátá druhá hráčka žebříčku Markéta Vondroušová, přestože nad Češkou v rozhodující sadě vedla již 4–1 na gamy a měla brejkbol na vedení 5–1, aby ztratila následující pět her v řadě.[24][25]
Třetí kariérní titul a druhý z kategorie WTA 1000 získala na montréalském National Bank Open 2023. Ve čtvrtfinále porazila deblovou spoluhráčku Gauffovou, v semifinále pak podruhé v kariéře zdolala úřadující světovou jedničku Świątekovou a v boji o titul pak deklasovala vyčerpanou osmnáctou hráčku žebříčku Ljudmilu Samsonovovou za pouhých 49 minut, během nichž ztratila jedinou hru.[26][27] Čtvrtfinálová účast, a souběžné vyřazení Sieové v semifinále čtyřhry US Open 2023 znamenaly, že se v nádledném vydání žebříčku z 11. září 2023 poprvé posunula do čela deblové kladifikace WTA, a to se spoluhráčkou Gauffovou.[28] Do konce roku 2023 na vrcholu setrvaly tři týdny ve dvou obdobích. V osmifinále dvouhry newyorského grandslamu hladce podlehla Madison Keysové.
Čtvrtou singlovou trofej na túře WTA si odvezla ze soulského Korea Open 2023, kde byla z pozice světové čyřky nejvýše nasazenou. Do finále prošla přes Belgičanku Yaninu Wickmayerovou a v něm pak porazila 124. hráčku žebříčku Jüan Jüe z Číny. Poprvé v kariéře tak vyhrála více než jednu singlovou trofej v sezóně. Závěrečné vítězství znamenalo 53. sezónní výhru, čímž se ve statistice výher 2023 vyrovnala druhé Sabalenkové. Při závěrečném ceremoniálu uvedla, že vítězství pro ni jako dceru Jihokorejky ze Soulu, mělo zvláštní náboj.[29][30]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5e/Jessica_Pegula_%28Roland_Garros_2023%29_04_%28cropped%29.jpg/220px-Jessica_Pegula_%28Roland_Garros_2023%29_04_%28cropped%29.jpg)
Podruhé v řadě se kvalifikovala na Turnaj mistryň, WTA Finals 2023 hrané v Cancúnu. Základní skupinu vyhrála bez ztráty setu, když porazila světovou čtyřku Jelenu Rybakinovou, devítku Marii Sakkariovou i jedničku Arynu Sabalenkovou. Dosáhla tak třetí sezónní výhry nad první hráčkou klasifikace, čímž navázala na předchozí semifinálová vítězství nad první Świątekovou z United Cupu a Canadian Open 2023. Jako první Američanka od Sereny Williamsové v roce 2012 porazila třikrát v sezóně světovou jedničku.[31] V semifinále přehrála světovou trojku a deblovou spoluhráčku Coco Gauffovou.[32] V utkání o titul ji však deklasovala Świąteková, proti níž uhrála jediný game.[33] Stala se tak první tenistkou od zavedení žebříčku WTA v roce 1975, která se na jediném turnaji utkala s prvními čtyřmi ženami světové klasifikace.[34] Již skupinovou výhrou nad Rybakinovou dosáhla jako jediná hráčka sezóny 40. vítězný zápas na tvrdém povrchu, znamenající čtvrtou výhru v řadě nad členkou ze světové desítky.[35]
2024: První titul na trávě, obhajoba na Canadian Open a další finále WTA 1000
[editovat | editovat zdroj]Po vyřazení ve druhém kole Australian Open s Francouzku Clarou Burelovou ukončila pětiletou spolupráci s trenérem Davidem Wittem.[36] V únorové arabské části absentovala pro potíže s krkem. Následně vynechala jarní antukovou sezónou kvůli zranění žeber.[37] Pátou trofej na túře WTA vybojovala na červnovém ecotrans Ladies Open, travnaté události v Berlíně, druhém turnaji po návratu na okruh. Ve třetí, rozhodující sadě finále otočila s Annou Kalinskou průběh ze stavu her 1–4. Čtyři mečboly odvrátila při poměru gamů 4–5 a pátý při vedení soupeřky 6–5. Získala tak první titul v kategorii WTA 500. Již v semifinále dosáhla první sezónní výhry nad členkou Top 10, druhou v pořadí a deblovou spoluhráčkou Gauffovou.[38][39] Ve druhém kole Wimbledonu podlehla jako světová pětka Číňance Wang Sin-jü, která poprvé v kariéře přehrála členku Top 10.[40]
Třetí titul v úrovni WTA 1000 získala na torontském National Bank Open po závěrečné výhře nad krajankou Amandu Anisimovovou ve třech setech. Jako první od Hingisové v roce 2000 obhájila na Canadian Open trofej. Desetizápasové neporazitelnosti na kanadském turnaji naposledy před ní dosáhla Serena Williamsová, která v ročnících 2011–2014 vyhrála 14 zápasů v řadě. V Torontu se rovněž stala první americkou šampionkou právě od výhry Williamsové v roce 2013. Na cestě do finále na její raketě postupně dohrály Karolína Plíšková, kvalifikantka Ashlyn Kruegerová, Peyton Stearnsová a čtrnáctá nasazená Diana Šnajderová.[41][42] Formu potvrdila i na navazujícím Cincinnati Open. Po třísetových bitvách s Leylah Fernandezovou a Paulou Badosovou prošla do finále. V něm její devítizápasovou neporazitelnost ukončila světová trojka Aryna Sabalenková. Nestala se tak první šampionkou od Evonne Goolagongové z roku 1973, která triumfovala na Canadian Open i Cincinnati Open v jedné sezóně. Přesto se po Rosie Casalsové (1970) a Sereně Williamsové (2013) stala teprve třetí Američankou otevřené éry, která si zahrála během jednoho ročníku finále na obou těchto turnajích.[43][44]
Finále na Grand Slamu
[editovat | editovat zdroj]Ženská čtyřhra: 1 (0–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | rok | turnaj | povrch | spoluhráčka | soupeřky ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 2022 | French Open | antuka | ![]() |
![]() ![]() |
6–2, 3–6, 2–6 |
Smíšená čtyřhra: 1 (0–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | rok | turnaj | povrch | spoluhráč | soupeři ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 2023 | US Open | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
3–6, 4–6 |
Finále Turnaje mistryň
[editovat | editovat zdroj]Dvouhra: 1 (0–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | rok | turnaj | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 2023 | Cancún, Mexiko | tvrdý | ![]() |
1–6, 0–6 |
Finále na okruhu WTA Tour
[editovat | editovat zdroj]Legenda | |
---|---|
D – dvouhra; Č – čtyřhra | |
Grand Slam (0–1 Č) | |
Turnaj mistryň (0–1 D) | |
Premier Mandatory & Premier 5 / WTA 1000 (3–2 D; 3–2 Č) | |
Premier / WTA 500 (1–2 D; 2–1 Č) | |
International / WTA 250 (2–2 D; 2–0 Č) |
Dvouhra: 13 (6–7)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 1. | 16. září 2018 | Québec, Kanada | International | koberec (h) | ![]() |
5–7, 2–6 |
Vítězka | 1. | 4. srpna 2019 | Washington, D.C., Spojené státy | International | tvrdý | ![]() |
6–2, 6–2 |
Finalistka | 2. | 12. ledna 2020 | Auckland, Nový Zéland | International | tvrdý | ![]() |
3–6, 4–6 |
Finalistka | 3. | 7. května 2022 | Madrid, Španělsko | WTA 1000 | antuka | ![]() |
5–7, 6–0, 2–6 |
Vítězka | 2. | 23. října 2022 | Guadalajara, Mexiko | WTA 1000 | tvrdý | ![]() |
6–2, 6–3 |
Finalistka | 4. | 18. února 2023 | Dauhá, Katar | WTA 500 | tvrdý | ![]() |
3–6, 0–6 |
Vítězka | 3. | 13. srpna 2023 | Montréal, Kanada | WTA 1000 | tvrdý | Ljudmila Samsonovová | 6–1, 6–0 |
Finalistka | 5. | 1. října 2023 | Tokio, Japonsko | WTA 500 | tvrdý | Veronika Kuděrmetovová | 5–7, 1–6 |
Vítězka | 4. | 15. října 2023 | Soul, Jižní Korea | WTA 250 | tvrdý | ![]() |
6–2, 6–3 |
Finalistka | 6. | 6. listopadu 2023 | Turnaj mistryň, Cancún, Mexiko | Turnaj mistryň | tvrdý | ![]() |
1–6, 0–6 |
Vítězka | 5. | 23. června 2024 | Berlín, Německo | WTA 500 | tráva | Anna Kalinská | 6–7(0–7), 6–4, 7–6(7–3) |
Vítězka | 6. | 12. srpna 2024 | Montréal, Kanada (2) | WTA 1000 | tvrdý | ![]() |
6–3, 2–6, 6–1 |
Finalistka | 7. | 19. srpna 2024 | Cincinnati, Spojené státy | WTA 1000 | tvrdý | Aryna Sabalenková | 3–6, 5–7 |
Čtyřhra: 11 (7–4)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | spoluhráčka | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 9. ledna 2022 | Melbourne, Austrálie | WTA 250 | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
6–3, 6–1 |
Vítězka | 2. | 25. února 2022 | Dauhá, Katar | WTA 1000 | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
6–3, 5–7, [10–5] |
Finalistka | 1. | 5. června 2022 | French Open, Paříž, Francie | Grand Slam | antuka | ![]() |
![]() ![]() |
6–2, 3–6, 2–6 |
Vítězka | 3. | 6. srpna 2022 | Washington, D.C., Spojené státy | WTA 250 | tvrdý | ![]() |
Anna Kalinská![]() |
6–3, 5–7, [12–10] |
Vítězka | 4. | 14. srpna 2022 | Toronto, Kanada | WTA 1000 | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
6–4, 6–7(5–7), [10–5] |
Vítězka | 5. | 16. října 2022 | San Diego, Spojené státy | WTA 500 | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
1–6, 7–5, [10–4] |
Vítězka | 6. | 17. února 2023 | Dauhá, Katar (2) | WTA 500 | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
6–4, 2–6, [10–7] |
Vítězka | 7. | 2. dubna 2023 | Miami, Spojené státy | WTA 1000 | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
7–6(8–6), 6–2 |
Finalistka | 2. | 7. května 2023 | Madrid, Španělsko | WTA 1000 | antuka | ![]() |
Viktoria Azarenková![]() |
1–6, 4–6 |
Finalistka | 3. | 20. května 2023 | Řím, Itálie | WTA 1000 | antuka | ![]() |
![]() ![]() |
4–6, 4–6 |
Finalistka | 4. | 3. března 2024 | San Diego, Spojené státy | WTA 500 | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
1–6, 2–6 |
Finále série WTA 125
[editovat | editovat zdroj]Legenda | |
---|---|
D – dvouhra; Č – čtyřhra | |
WTA 125 (0–1 D; 1–1 Č) |
Dvouhra: 1 (2–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 1. | 27. ledna 2019 | Newport Beach, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
6–0, 4–6, 2–6 |
Čtyřhra: 2 (1–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | povrch | spoluhráčka | soupeřky ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 18. listopadu 2018 | Houston, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
1–6, 6–4, [10–8] |
Finalistka | 2. | březen 2020 | Indian Wells, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
4–6, 4–6 |
Chronologie výsledků na Grand Slamu
[editovat | editovat zdroj]Dvouhra
[editovat | editovat zdroj]Turnaj | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | SR | V–P |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Australian Open | A | A | 1Q | A | A | 2Q | A | A | A | 1. kolo | ČF | ČF | ČF | 2. kolo | 0 / 5 | 13–5 |
French Open | A | A | 2Q | A | 3Q | 1Q | A | A | 1. kolo | 1. kolo | 3. kolo | ČF | 3. kolo | A | 0 / 5 | 8–5 |
Wimbledon | A | A | 1Q | A | 3Q | 2Q | A | A | 1. kolo | NH | 2. kolo | 3. kolo | ČF | 2. kolo | 0 / 5 | 8–5 |
US Open | 2Q | 2Q | A | A | 2. kolo | 1. kolo | 1Q | 3Q | 1. kolo | 3. kolo | 3. kolo | ČF | 4. kolo | 0 / 7 | 12–7 | |
výhry–prohry | 0–0 | 0–0 | 0–0 | 0–0 | 1–1 | 0–1 | 0–0 | 0–0 | 0–3 | 2–3 | 9–4 | 14–4 | 13–4 | 2–2 | 0 / 22 | 41–22 |
Čtyřhra
[editovat | editovat zdroj]Turnaj | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | SR | V–P |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Australian Open | A | A | A | A | A | A | A | A | A | 2. kolo | 1. kolo | 2. kolo | SF | A | 0 / 4 | 6–4 |
French Open | A | A | A | A | A | A | A | A | 3. kolo | ČF | 2. kolo | F | SF | A | 0 / 5 | 15–5 |
Wimbledon | A | A | A | A | A | A | A | A | 1. kolo | NH | 3. kolo | A | 3. kolo | ČF | 0 / 4 | 7–4 |
US Open | 3. kolo | 2. kolo | A | A | 1. kolo | 1. kolo | A | A | 1. kolo | 2. kolo | 1. kolo | 1. kolo | ČF | 0 / 9 | 7–9 | |
výhry–prohry | 2–1 | 1–1 | 0–0 | 0–0 | 0–1 | 0–1 | 0–0 | 0–0 | 2–3 | 5–3 | 3–4 | 6–3 | 13–4 | 3–1 | 0 / 22 | 35–22 |
Legenda | |||
---|---|---|---|
SR | poměr vyhraných turnajů ku všem odehraným |
W–L V–P |
výhry–prohry |
NH | daný rok se turnaj nekonal | A | turnaje se hráč nezúčastnil |
1Q / LQ | prohra v (kole) kvalifikace | 1k / 1R | prohra v daném kole turnaje |
QF / ČF | prohra ve čtvrtfinále | SF | prohra v semifinále |
F | prohra ve finále | Vítěz | vítězství v turnaji |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Jessica Pegula na anglické Wikipedii.
- ↑ Gauff and Pegula capture World No.1 doubles ranking. Women's Tennis Association [online]. 2023-09-08 [cit. 2024-03-08]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Jessica Pegulaová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky), přístup: 8. března 2024
- ↑ Jessica Pegulaová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky), přístup: 8. března 2024
- ↑ Jessica Pegulaová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky), přístup: 8. března 2024
- ↑ a b U.S. clinches United Cup title with win vs. Italy. Women's Tennis Association [online]. 2023-01-08 [cit. 2023-01-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ AP. Jessica Pegula, daughter of Bills' owners, wins Citi Open. USA Today [online]. WASHINGTON: 2019-08-04 [cit. 2019-09-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Terrence Pegula. Real Time Net Worth. [online]. Forbes, 2024-03-08 [cit. 2024-08-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ YONHAP. After early tournament exit, half Korean tennis player turns eyes to business. The Korea Herald [online]. 2019-09-16 [cit. 2019-09-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MAIORANA, Sal: Kim Pegula: From orphan to NFL owner. (Kim Pegulaová: Od sirotka k majitelce klubu NFL.) Democrat and Chronicle, Dostupné online. 1. května 2018 (anglicky).
- ↑ a b c d e f Jessica Pegula Bio | Bio & Career [online]. WTA Tennis [cit. 2024-08-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ DEMEYER, Tess. American Jessica Pegula captures first career women’s singles title at Citi Open. eu.usatoday.com [online]. USA Today, 2019-08-04 [cit. 2019-11-13]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ondřej Jirásek, Luboš Zabloudil, TenisPortal.cz. Serena zlomila sérii finálových porážek a v Aucklandu získala první titul po mateřské pauze [online]. TenisPortal.cz, 2020-01-12 [cit. 2020-02-19]. Dostupné online.
- ↑ Garcia, Mladenovic top Gauff, Pegula to win French Open doubles title. Women's Tennis Association [online]. 2022-06-05 [cit. 2022-06-05]. Dostupné online.
- ↑ WTA Rankings Report – As of June 6, 2022. Open Court [online]. 2024-06-05 [cit. 2024-08-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula says she's back training at a 'snail's pace'. Women's Tennis Association [online]. 2024-05-10 [cit. 2024-08-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula wins Guadalajara for first WTA 1000 title of career. Women's Tennis Association [online]. 2022-10-24 [cit. 2022-10-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula qualifies for WTA Finals; two doubles teams secure their places. Women's Tennis Association [online]. 2022-10-13 [cit. 2023-09-02]. Dostupné online.
- ↑ Coco Gauff and Jessica Pegula qualify for 2022 WTA Finals. Women's Tennis Association [online]. [cit. 2023-09-02]. Dostupné online.
- ↑ Road to the WTA Finals: Coco Gauff. Women's Tennis Association [online]. [cit. 2022-10-29]. Dostupné online.
- ↑ Gauff, Pegula successfully defend Doha doubles title. Women's Tennis Association [online]. 2023-02-17 [cit. 2023-02-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MACPHERSON, Alex. US Open Day 4 by the numbers: A Chinese record, Sabalenka's escapes and more. Women's Tennis Association [online]. 2022-09-02 [cit. 2022-09-02]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Taylor Fritz Clinches Inaugural United Cup For United States. ATP Tour, Inc. [online]. 2023-01-08 [cit. 2023-01-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ United States win United Cup. Tennis Majors [online]. 2023-01-08 [cit. 2023-01-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Vondrousova holds off Pegula to reach Wimbledon semifinals. Women's Tennis Association [online]. 2023-07-11 [cit. 2023-07-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ JIRÁSEK, Ondřej. Obrat z říše snů. Vondroušová vyhrála bitvu s Pegulaovou a je v semifinále Wimbledonu!. TenisPortal.cz [online]. 2023-07-11 [cit. 2023-07-11]. Dostupné online.
- ↑ No.3 Pegula wins Montreal to capture second WTA 1000 title. Women's Tennis Association [online]. 2023-08-14 [cit. 2023-08-14]. Dostupné online.
- ↑ ZABLOUDIL, Luboš. Samsonovová odehrála životní turnaj. Po výhře nad Rybakinovou prohrála až v největším finále. TenisPortal.cz [online]. 2023-08-14 [cit. 2023-08-14]. Dostupné online.
- ↑ Gauff and Pegula capture World No.1 doubles ranking. Women's Tennis Association [online]. 2023-09-08 [cit. 2023-09-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula wins Seoul to capture second title of the season. Women's Tennis Association [online]. 2023-10-15 [cit. 2023-10-15]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ HILSUM, James. Jessica Pegula cruises past Yuan Yue to win Korea Open to claim third title of the year - 'It's really special'. www.eurosport.com [online]. Eurosport.com, 2023-10-15 [cit. 2023-10-15]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula handles top-ranked Sabalenka; advances to semifinals in Cancun. Women's Tennis Association [online]. 2023-10-30 [cit. 2024-08-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula tops Gauff to reach WTA Finals title match. ESPN.com [online]. 2023-11-05 [cit. 2023-11-07]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Swiatek tops Pegula for WTA Finals title, regains No.1 ranking. Women's Tennis Association [online]. 2023-11-06 [cit. 2023-11-07]. Dostupné online.
- ↑ NGUYEN, Courtney. Swiatek vs. Pegula: Everything you need to know about the Cancun final. Women's Tennis Association [online]. 2023-11-06 [cit. 2023-11-06]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula tops Rybakina to secure opening win at WTA Finals. Women's Tennis Association [online]. 2023-10-29 [cit. 2024-08-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Jessica Pegula ends coaching relationship with David Witt. Tennis.com [online]. 2024-02-05 [cit. 2024-08-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PREVIEW NOTES | ECOTRANS LADIES OPEN | QUICK FACTS [PDF]. Women's Tennis Association, 2024-06-16 [cit. 2024-08-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula saves five match points in Berlin to capture first grass-court title. Women's Tennis Association [online]. 2024-06-23 [cit. 2024-06-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Jessica Pegula saves five championship points, edges Anna Kalinskaya for Berlin title. Tennis.com [online]. 2024-06-23 [cit. 2024-06-23]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Wang Xinyu stuns Pegula at Wimbledon to notch first Top 10 win. Women's Tennis Association [online]. 2024-07-04 [cit. 2024-07-12]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Title defended! Jessica Pegula stops Amanda Anisimova to retain National Bank Open crown. Tennis.com [online]. 2024-08-12 [cit. 2024-08-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Pegula holds off Anisimova to win second straight National Bank Open title. Women's Tennis Association [online]. 2024-08-12 [cit. 2024-08-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Sabalenka beats Pegula in Cincinnati to capture sixth WTA 1000 title. Women's Tennis Association [online]. 2024-08-19 [cit. 2024-08-26]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ GREZ, Matias. Cincinnati Open: Aryna Sabalenka defeats Jessica Pegula to win her last tournament before the US Open. CNN [online]. 2024-08-20 [cit. 2024-08-26]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Jessica Pegulaová na Wikimedia Commons
- Jessica Pegulaová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky)
- Jessica Pegulaová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Jessica Pegulaová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky)
- Jessica Pegulaová v databázi Olympedia (anglicky)
- Jessica Pegulaová na Instagramu
Předchůdce | Jessica Pegulaová | Nástupce |
---|---|---|
Kateřina Siniaková Elise Mertensová |
Světová jednička ve čtyřhře 11. 9. 2023 – 17. 9. 2023 23. 10. 2023 – 5. 11. 2023 |
Kateřina Siniaková Storm Hunterová |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.