Diego Martínez Barrio
Diego Martínez Barrio (Sevilla, Espanya, 25 de novembre de 1883 - París, França, 1 de gener de 1962) va ser un polític espanyol que va ostentar els càrrecs de President de les Corts, President del govern espanyol i President de la Segona República Espanyola.
Biografia
[modifica]Va néixer a Sevilla el 25 de novembre de 1883, fill d'un paleta i d'una venedora del mercat. Ell mateix manifesta en les seves memòries el següent:[1] La meva infància no va conèixer altres alegries que les inevitables de l'edat, entremesclades amb escassetats que, després de la mort de la meva mare, es van convertir en misèries.
En efecte, quan comptava onze anys va morir la seva mare i molt ràpid va començar a treballar, dedicant el dia a la seva activitat laboral com tipògraf i les nits a la lectura apassionada de tots els llibres i periòdics que arribaven a les seves mans.
Molt aviat es va afiliar a la Joventut Republicana de Sevilla i al Partit Republicà Radical fundat per Alejandro Lerroux i va començar la seva activitat periodística. Durant el servei militar (1907), va passar dos mesos al calabós acusat d'un delicte d'opinió per un article, encara que finalment el cas va ser sobresegut.
El 1908 es va afiliar a la Maçoneria, iniciant-se en la lògia La Fe de Sevilla. Va tenir un paper molt important durant diverses dècades en la maçoneria espanyola. Va ser triat com a Gran Mestre del Gran Orient Espanyol. Més tard, va fundar el diari El Poble i va contribuir a la difusió de les idees republicanes a la província de Sevilla i Andalusia occidental. El 1910 va iniciar la seva carrera política, sent escollit regidor de l'Ajuntament de Sevilla, càrrec que va renovar després de les eleccions de 1920.
El 1923 es va presentar com a candidat per a diputat a Corts; encara que va resultar escollit, la Junta del Cens i el Tribunal Suprem van anul·lar la seva designació en favor de Juan Ignacio Luca de Tena, qui es va negar a prendre possessió del càrrec. El següent pas en la seva carrera política va ser la seva elecció com a president del Partit Republicà Radical de la província de Sevilla. Durant la dictadura de Primo de Rivera, va encapçalar l'oposició al règim a Andalusia Occidental.
El 1930 va formar part del Comitè Revolucionari que va emanar del Pacte de Sant Sebastià. El 14 d'abril de 1931, data de la instauració de la Segona República Espanyola, es trobava exiliat a França, igual que altres partidaris de la República, per les seves activitats polítiques.
Proclamació de la República
[modifica]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/Casa_martinez_barrio.jpg/220px-Casa_martinez_barrio.jpg)
El 15 d'abril de 1931, acompanyat de Marcel·lí Domingo i Sanjuán, Indalecio Prieto i Lluís Nicolau i d'Olwer que també es trobaven l'exili, va tornar a Espanya per ferrocarril. El viatge –res més travessar la frontera– es va convertir en una apoteosi, la gent s'amuntegava en les estacions, i fins i tot per satisfer a la població, el tren va haver de detenir-se en pobles en els quals habitualment no ho feia. L'entusiasme popular al pas de la comitiva va ser enorme. A Valladolid es va presentar el Capità General Fernández Pérez al costat del seu estat major mentre les bandes militars interpretaven l'Himne de Riego, ja convertit en Himne Nacional. Res més arribar a Madrid, es va traslladar directament al Ministeri de la Governació, on va quedar constituït el Govern Provisional de la República en el qual va ocupar la cartera de Ministre de Comunicacions, Departament ministerial que acabava de ser creat per aquest govern.
El 8 d'octubre de 1933 va ser escollit per presidir el govern que havia d'organitzar les eleccions, per ser una persona de reconeguda moderació, respectada per tot l'arc polític i en efecte va actuar amb total imparcialitat, permetent per exemple la fundació de Falange Española que va tenir lloc a Madrid el 29 d'octubre de 1933 en el Teatre de la Comedia i solucionant els aixecaments anarquistes sorgits després de conèixer-se els resultats electorals. Les eleccions van tenir lloc amb una neteja absoluta i durant el període electoral Martínez Barrio va decidir suspendre l'aplicació de la Llei de Defensa de la República per evitar qualsevol sospita d'il·legalitat o coacció.
Posteriorment va ser Ministre de Governació amb Lerroux, encara que després va abandonar el partit a causa de la seva disconformitat amb la política seguida per aquell de pactes amb la CEDA presidida per José María Gil Robles, fundant el seu propi partit que va denominar Partit Radical Demòcrata que més tard es va integrar en la Unió Republicana.
Integrada Unió Republicana en el Front Popular, Martínez Barrio va ser elegit diputat per Madrid en les eleccions del 16 de febrer de 1936, en tractar-se d'un sistema electoral de llistes obertes és important ressenyar que va ser el segon candidat més votat (224.337 vots), precedit únicament amb una diferència de 203 vots pel candidat del PSOE Julián Besteiro. Va ser nomenat President de les Corts i va exercir de manera interina com a President de la República, en el període comprès entre el 7 d'abril al 10 de maig de 1936, amb motiu de la destitució d'Alcalá Zamora.
Guerra Civil
[modifica]En la nit del 18 al 19 de juliol de 1936, Manuel Azaña, després de la dimissió de Santiago Casares Quiroga, li va oferir la difícil tasca de formar un govern de conciliació que pogués evitar l'inici de la guerra. Durant unes hores d'activitat frenètica, va telefonar a diversos caps militars en un últim intent perquè deposessin la seva actitud, aconseguint-ho amb diversos d'ells en part gràcies a amistats personals. Finalment, tal com relata en les seves memòries, va parlar per telèfon amb el general Mola, el qual es va negar a cap acostament. Contràriament al que s'ha afirmat de forma infundada, mai li va oferir a cap d'aquests militars formar part del nou govern.[1] El 20 de juliol, presenta la dimissió en comprendre que la guerra civil era inevitable. Va ser llavors substituït per José Giral.
Durant la guerra civil va ser un dels consellers més íntims d'Azaña i va presidir en diverses ocasions les Corts de la república.[3]
Exili
[modifica]A la caiguda de la República es va exiliar, primer a França i després a Mèxic on va presidir la Junta Española de Liberación i, el 1945 va ser designat President de la República en l'exili, càrrec que va ocupar fins a la seva mort. Finalment va tornar a París on va morir. Trenta-vuit anys més tard, en el 2000, la seva restes van ser traslladades a Sevilla, la seva ciutat natal.
En 2008, l'Ajuntament de Sevilla va retre homenatge al polític sevillà amb la publicació de l'obra 'Palabra de republicano,[4] on es recullen els diferents discursos, conferències, intervencions parlamentàries, mítings i actes públics en els quals va intervenir Martínez Barrio entre 1901 i 1959, així com una important mostra de la seva correspondència epistolar.
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 Memorias Diego Martínez Barrios ISBN 84-320-5690-1
- ↑ Prensa Nacional y discurso antimasónico durante la guerra civil. Juan Ortiz Villalba (Universidad de Sevilla)
- ↑ Gran Enciclopedia Larousse ISBN 84-320-7370-9
- ↑ Palabra de republicano ISBN 978-84-96098-96-1
Càrrecs públics | ||
---|---|---|
Precedit per: Demófilo de Buen Lozano |
Gran Mestre del Gran Orient Espanyol![]() 1929-1934 |
Succeït per: Ángel Rizo Bayona |
Precedit per: Álvaro de Albornoz |
Ministre de Comunicacions![]() abril-desembre 1931 |
Succeït per: Indalecio Prieto |
Precedit per: Alejandro Lerroux García |
President del Govern d'Espanya |
Succeït per: Alejandro Lerroux García |
Precedit per: Vicente Iranzo Enguita |
Ministre de Guerra![]() 1933-1934 |
Succeït per: Diego Hidalgo Durán |
Precedit per: Manuel Rico Avello |
Ministre de Governació![]() 1934 |
Succeït per: Rafael Salazar Alonso |
Precedit per: Niceto Alcalá Zamora |
President interí de la República |
Succeït per: Manuel Azaña Díaz |
Precedit per: càrrec de nova formació |
President de la República a l'exili |
Succeït per: 'Diego Martínez Barrio' |
Precedit per: 'Manuel Azaña Díaz' |
President de la República a l'exili |
Succeït per: Luis Jiménez de Asúa |
President | |
---|---|
Ministres | Alejandro Lerroux (PRR) estat • Fernando de los Ríos (PSOE) justícia • Manuel Azaña (AR) guerra • Santiago Casares Quiroga (FRG) marina • Indalecio Prieto (PSOE) hisenda • Miguel Maura Gamazo (DLR) governació • Marcel·lí Domingo i Sanjuan (PRRS) instrucció pública • Álvaro de Albornoz (PRRS) foment • Francisco Largo Caballero (PSOE) treball • Lluís Nicolau i d'Olwer (ACR) economia nacional • Diego Martínez Barrio (PRR) comunicacions |
(← ALMIRALL AZNAR) Govern anterior •••• Govern següent (← II PROVISIONAL) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Alejandro Lerroux (PRR), estat • Fernando de los Ríos (PSOE), justícia • Manuel Azaña (AR), guerra • José Giral (AR) marina • Indalecio Prieto (PSOE), hisenda • Santiago Casares Quiroga (FRG) governació • Marcel·lí Domingo i Sanjuan (PRRS) instrucció pública • Álvaro de Albornoz (PRRS) foment • Francisco Largo Caballero (PSOE) treball • Lluís Nicolau i d'Olwer (ACR) economia nacional • Diego Martínez Barrio (PRR) comunicacions | |
(← I PROVISIONAL) Govern anterior •••• Govern següent (← II REFORMISTA) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Claudio Sánchez Albornoz (AR) estat • Juan Botella (IRS) justícia • Juan José Rocha (PRR) guerra • Vicente Iranzo (Ind.) marina • Antonio Lara (PRR) hisenda • Diego Martínez Barrio (PRR) governació • Domingo Barnés (PRRS) instrucció pública • Rafael Guerra (PRR) Obres públiques • Ricardo Samper (PRR) treball • Ramón Feced (PRRS) agricultura • Laureano Gómez (ORGA) indústria i comerç • Miquel Santaló (ERC) comunicacions | |
(← III REFORMISTA) Govern anterior •••• Govern següent (← II RADICAL) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Claudio Sánchez Albornoz (AR) estat • Juan Botella (IRS)/Domingo Barnés (PRRS) justícia • Vicente Iranzo (Ind.) guerra • Leandro Pita (ORGA) marina • Antonio Lara (PRR) hisenda • Manuel Rico Avello (Ind.) governació • Domingo Barnés (PRRS) instrucció pública • Rafael Guerra (PRR) Obres públiques • Carles Pi i Sunyer (ERC) treball • Cirilo del Río (PRP) agricultura • Félix Gordón (PRRS) indústria i comerç • Emilio Palomo comunicacions | |
(← I RADICAL) Govern anterior •••• Govern següent (← III RADICAL) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Leandro Pita (Ind.) estat • Ramón Álvarez (PRLD) justícia • Diego Martínez Barrio (PRR)/Diego Hidalgo Durán (PRR) guerra • Juan José Rocha (PRR) marina • Antonio Lara (PRR) hisenda • Manuel Rico Avello (Ind.) governació • José Pareja (PRR) instrucció pública • Rafael Guerra (PRR) Obres públiques • Josep Estadella (PRR) treball • Cirilo del Río (PRP) agricultura • Ricardo Samper (PRR) indústria i comerç • José María Cid (PAE) comunicacions | |
(← II RADICAL) Govern anterior •••• Govern següent (← IV RADICAL) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Justino de Azcárate y Flórez (PNR) estat • Manuel Blasco Garzón (UR) justícia • Bernardo Giner de los Ríos García (UR) treball i sanitat • José Miaja Menant ![]() | |
(← IV FRONT POPULAR) Govern anterior •••• Govern següent (← II GUERRA) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Fernando de los Ríos Urruti (PSOE) estat • Álvaro de Albornoz (IR) justícia • General Juan Hernández Saravia defensa • Augusto Barcia Trelles (IR) hisenda • Manuel Torres Campañá (IR) governació • Miquel Santaló i Parvorell (ERC) instrucció pública • Horacio Martínez Prieto (CNT) Obres públiques • José Expósito Leiva (CNT) agricultura • Manuel de Irujo Ollo (PNV) indústria i comerç • Trifón Gómez San José (UGT) emigració • Ángel Ossorio y Gallardo i Lluís Nicolau i d'Olwer (ACR) sense cartera | |
(← I EXILI) Govern anterior •••• Govern següent (← III EXILI) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | José Giral Pereira (IR) estat • Álvaro de Albornoz (IR) justícia • General Juan Hernández Saravia defensa • Augusto Barcia Trelles (IR) hisenda • Manuel Torres Campañá (IR) interior • Miquel Santaló i Parvorell (ERC) instrucció pública • Horacio Martínez Prieto (CNT) Obres públiques • José Expósito Leiva (CNT) agricultura • Manuel de Irujo Ollo (PNV) indústria i comerç • Trifón Gómez San José (UGT) emigració • Enrique de Francisco Jiménez (PSOE) economia • Ángel Ossorio y Gallardo, Santiago Carrillo Solares (PCE), Alfonso Daniel Rodríguez Castelao i Rafael Sánchez Guerra sense cartera | |
(← II EXILI) Govern anterior •••• Govern següent (← IV EXILI) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Rodolf Llopis Ferrándiz (PSOE) estat • Manuel de Irujo Ollo (PNV) justícia • Juli Just Jimeno (IR) defensa i interior • Fernando Valera Aparicio (UR) hisenda • Miquel Santaló i Parvorell (ERC) instrucció pública • Trifón Gómez San José (UGT) emigració i treball • Vicente Uribe Galdeano (PCE) economia • Luis Montoliú Salado (CNT) informació | |
(← III EXILI) Govern anterior •••• Govern següent (← V EXILI) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Álvaro de Albornoz (IR) estat • Juli Just Jimeno (IR) governació • Fernando Valera Aparicio (UR) justícia i hisenda • General Juan Hernández Saravia defensa • Salvador Quemades (IR) instrucció pública • Manuel Torres Campañá (UR) emigració • Eugenio Arauz Pallardó economia | |
(← IV EXILI) Govern anterior •••• Govern següent (← VI EXILI) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Álvaro de Albornoz (IR) estat • José Maldonado González (IR) justícia • Fernando Valera Aparicio (UR) vicepresidència i hisenda • Eugenio Arauz Pallardó secretari amb consell • Félix Gordón Ordás, General José Asensio Torrado i Vicente Sol Sánchez sense cartera amb missió a Amèrica • Manuel Serra i Moret i José María Semprún Gurrea sense cartera amb missió a Europa | |
(← V EXILI) Govern anterior •••• Govern següent (← VII EXILI) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Félix Gordón Ordás Hisenda • Fernando Valera Aparicio (UR) Estat • Joan Puig i Ferreter justícia • Juli Just Jimeno Acció a l'Interior I a l'Exili • General Emilio Herrera Linares afers militars • Eugenio Arauz Pallardó Informació, Propaganda, Arxius i Secretaria del Consell de Ministres • Victoria Kent, José María Semprún Gurrea i José Antonio Balbontín Gutiérrez sense cartera | |
(← VI EXILI) Govern anterior •••• Govern següent (← VIII EXILI) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | Félix Gordón Ordás Hisenda i acció a l'interior • Fernando Valera Aparicio (UR) Estat • Juli Just Jimeno Justícia i acció a l'Exili • General Emilio Herrera Linares afers militars • Eugenio Arauz Pallardó Informació, Propaganda, Arxius i Secretaria del Consell de Ministres • José Asensio Torrado, José María Semprún Gurrea i José Antonio Balbontín Gutiérrez sense cartera | |
(← VII EXILI) Govern anterior •••• Govern següent (← IX EXILI) |
President de la República | ||
---|---|---|
President de govern | ||
Ministres | General Emilio Herrera Linares Hisenda i afers militars • Fernando Valera Aparicio (UR) Estat i secretaria consell de ministres • Juli Just Jimeno Vicepresidència, interior i emigració • Antonio Alonso Baños Justícia • Vicente Álvarez-Buylla Lozana, Jesús Vázquez Gayoso, José Antonio Balbontín Gutiérrez, José Asensio Torrado, José María Semprún Gurrea, Frederic Escofet i Alsina ministres delegats | |
(← VIII EXILI) Govern anterior •••• Govern següent (← X EXILI) |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.