Штанко Олексій Володимирович
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Штанко Олексій Володимирович | |
---|---|
Народився | 19 серпня 1950 Пії, Миронівський район, Українська РСР, СРСР |
Помер | 2000 Київ, Україна |
Країна | ![]() |
Діяльність | художник |
Alma mater | Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури |
Відомі учні | Матвейцев Володимир Євгенович і Фандікова Наталія Володимирівна |
Заклад | Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури |
У шлюбі з | Штанко Катерина Володимирівна |
Діти | Штанко Володимир Олексійович |
Нагороди | |
Олексій Володимирович Штанко (19 серпня 1950, село Пії Київської області — 2 грудня[1] 2000, Київ) — український художник-графік і педагог, заслужений діяч мистецтв України (1996)[2]. Учень Василя Перевальського.
Народився в селі Пії біля Ржищева на Київщині. Походив з роду кагарлицького сотника Опанаса Штанька.
З 14 років навчався в Київському художньо-промисловому технікумі.
1979 — закінчив Київський художній інститут. Навчався у Василя Перевальського, Андрія Чебикіна, Василя Чебаника.
Згодом викладав у цьому інституті на кафедрі графіки.
Як художник працював в області книжкової графіки, кіноплаката, малювання марок.
Творчість Олексія Штанка була присвячена українській історії. У квітні 2018 року в Музеї книги і друкарства України (Київ) пройшла виставка «Ось де, люди, наша слава, Слава України!», присвячена творчості художника. Там були представлені ілюстрації до двох книг «Конституція Пилипа Орлика» та «Як жив український народ»[3] Грушевського, за які він був відзначений медаллю Української Академії мистецтв, а також плакати і графіка малих форм[4][5].
Художник створив цілу серію портретів гетьманів, діячів української культури.
Поштові марки він також малював на історичні теми. Його марка «Князь Данило Галицький» названа найкращою в Україні за 2001 рік[6][7].
Брати Сергій та Олександр Харуки ініціювали щорічну нагороду імені художника Олексія Штанка для митців-художників, які зробили значний внесок у розвиток мистецтва книги. «Нагорода імені художника О. Штанка» вручається в рамках однієї з трьох номінацій Пам'ятної відзнаки «Достойному», а саме в номінації «За виняткове оформлення та ілюстрування»[8].
Художник-ілюстратор Владислав Єрко присвятив пам'яті Олексія Штанка свої ілюстрації до книги «Казки Туманного Альбіона: британські рицарські казки».
Дружина Штанко Катерина Володимирівна — художниця і письменниця.
Син Штанко Володимир Олексійович — художник, ілюстратор дитячих книжок[9].
- 1996 — Заслужений діяч мистецтв України
- 1979 — Член Національної Спілки художників України
-
Блок «Ярослав Мудрий»
-
800 років Галицько-Волинській державі
-
1000 років літописанню і книжковій справі в Україні
- ↑ Українська академія мистецтва. Спец. вип. : Професори НАОМА (1917—2007). — Київ, 2008. — С. 206.
- ↑ Указ Президента України від 14 грудня 1996 року № 1224/96 «Про присвоєння почесних звань України»
- ↑ Книга Грушевського «Як жив український народ»
- ↑ 17 березня 2018 у столиці відкрилася виставка художника Олексія Штанка ukrmol.kiev.ua
- ↑ Виставка графіки Олексія Штанка. Архів оригіналу за 1 лютого 2020. Процитовано 1 лютого 2020.
- ↑ Найкращі поштові марки намалювали кияни [Архівовано 2020-02-01 у Wayback Machine.] газета «Хрещатик»
- ↑ Марка «Данило Романович (Галицький)»[недоступне посилання] pm.ukrposhta.ua
- ↑ Пам'ятна відзнака імені Олексія Штанка. Архів оригіналу за 24 лютого 2020. Процитовано 1 лютого 2020.
- ↑ Зробити чарівне зримим! day.kyiv.ua
- Пам'ятні літературні дати 2020 року Національна бібліотека України для дітей
- Штанко Олексій, автопортрет. «Штанько, козак Війська Запорізького Низового»
- Український графік Олексій Штанко
- Alexey Shtanko. Graphics
- Олексій Штанкоarts.in.ua
- Shtanko, Oleksiĭ Volodymyrovych worldcat.org
- Гриненко О. Творчість заслуженого діяча мистецтв, художника Олексія Штанка (1950—2000).
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.