Форкій
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Форкій | |
---|---|
грец. Φόρκυς | |
![]() | |
Батько | Понт |
Мати | Гея |
У шлюбі з | Кето |
Діти | Форкіди, Геспериди, Медуза, Граї, Ладон (дракон), Евріала[d], Thoosad, Стено[d], Дейноd, Enyo[d], Pemphredod, Єхидна і Полем |
Форкі́й, Форкі́с, Форкі́н, Форк (грец. Φόρκυς) — у давньогрецької міфології[1] морське хтонічне божество, бог бурхливого моря. За епосом, батько Тооси, матері Поліфема[2]; за Гесіодом, син Понта й Геї[3], або син Понта і Тефії[4], брат Нерея, Тавманта, Еврібії та Кето. Від Форкія Кето мала дітей: горгон, грай і дракона Ладона, що охороняв сад Гесперид; Геката народила від Форкія Скіллу.
- Словник античної міфології. — К.: Наукова думка, 1985. — 236 сторінок.
Література та бібліографія | |
---|---|
Словники та енциклопедії | |
Довідкові видання | |
Нормативний контроль |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.