Столинські Смоляри
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
село Столинські Смоляри | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | ![]() | ||||
Область | Волинська область | ||||
Район | Ковельський район | ||||
Громада | Рівненська сільська громада | ||||
Код КАТОТТГ | UA07060330170080128 | ||||
Основні дані | |||||
Населення | 661 | ||||
Площа | 1,41 км² | ||||
Густота населення | 468,79 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 44311 | ||||
Телефонний код | +380 3377 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 51°23′11″ пн. ш. 23°46′44″ сх. д. / 51.38639° пн. ш. 23.77889° сх. д.Координати: 51°23′11″ пн. ш. 23°46′44″ сх. д. / 51.38639° пн. ш. 23.77889° сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря |
169 м | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | вул. Шкільна, 1, с. Рівне, Любомльський район, Волинська область, 44332
Староста — с. Столинські Смоляри, Любомльський р-н, Волинська обл., 44311 | ||||
Карта | |||||
Мапа | |||||
![]() | |||||
|
Столинські Смоляри — село в Україні, у Ковельському районі Волинської області.
Населення становить 661 осіб. Входить до складу Рівненської сільської громади.
Село Столинські Смоляри[1] знаходиться на заході Ковельського району, Волинської області, на Східно-Європейському вододілі між річками Західний Буг і Прип'ять. На Півночі землі села межують із землями сіл Шацької громади (с. Голядин і с. Смоляри-Світязькі). На Півдні на віддалі 5-6 кілометрів знаходяться села Рогові Смоляри, Будники, Гороховище. На сході село обмежоване долиною річки Прип'ять, яка протікає на відстані один кілометр від села по зниженій заболоченій долині, нині це центральний меліоративний канал. За сім кілометрів на захід від села протікає річка Західний Буг, проходить державний кордон України з Польщею.
За переказами старожилів (Дмитрук Ганни, 1922 р.н., Здонюк Марії, 1910 р.н.) село було засноване польським паном з м. Столин, який на березі річки Прип'ять побудував три смолярні, робітники цих смолярень і були першими жителями села.
З переказів інших жителів дізнаємось, що, можливо, першими жителями села були лісоруби із Смоленська, які точили смолу в навколишніх лісах і вели заготівлю лісу. Річка в цей час була широкою І глибока, по ній плавали баржі, які сплавляли ліс на схід. Архівних даних про походження села не збереглося. До
80-х років на березі річки Прип'ять (урочище Майдани) знаходився високий горб попелу, залишок діяльності смолярні, тому ми вважаємо, що назва села походить від назви міста Столин і діяльності смолярні на околиці села. За переказами старожилів, будинки селян 19 ст., були побудовані на місці вирізаного лісу. Пеньки дерев були фундаментом будинків.
Основним заняттям селян XIX ст. було землеробство, скотарство, бортництво. Селяни самостійно виробляли знаряддя праці, меблі, полотно. Тому серед жителів виділялися відомі ремісники: Дмитро Онуфрійович Горніч розмальовував куфри, Васенько Пилип — столярував, Терещук Іван, Смолярчук Дмитро — бондарі; Смолярчук Мигей і Смолярчук Сергій відомі ковалі; Оркіш Мотря ткала гарні килими.
До 18 липня 2017 року село було центром Столинсько-Смолярської сільської ради.
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 666 осіб, з яких 295 чоловіків та 371 жінка.[2]
За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 657 осіб.[3]
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:[4]
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 99,39 % |
російська | 0,45 % |
молдовська | 0,15 % |
- ↑ Мапа Волинської губернії Шуберта Ф.Ф.
- ↑ Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Волинська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 20 жовтня 2019.
- ↑ Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Волинська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 20 жовтня 2019.
- ↑ Розподіл населення за рідною мовою, Волинська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Архів оригіналу за 31 липня 2014. Процитовано 20 жовтня 2019.
![]() | |
---|---|
Міста | |
Смт | |
Села | Бабаці • Бережці • Біличі • Бірки • Боремщина • Борове • Будники • Вербівка • Вигнанка • Вижгів • Високе • Висоцьк • Вишнів • Вишнівка • Вілька-Підгородненська • Глинянка • Городнє • Гороховище • Гуменці • Гупали • Гуща • Заболоття • Забужжя • Замлиння • Заозерне • Запілля • Застав'є • Зачернеччя • Згорани • Коцюри • Красноволя • Крушинець • Куснища • Ладинь • Лисняки • Локутки • Масловець • Машів • Миловань • Мосир • Мшанець • Новоугрузьке • Нудиже • Олеськ • Підгородне • Підлісся • Полапи • Почапи • Приріччя • Пустинка • Радехів • Римачі • Рівне • Рогові Смоляри • Руда • Сильне • Скиби • Скрипиця • Сокіл • Старовойтове • Столинські Смоляри • Терехи • Хворостів • Черемошна Воля • Чмикос • Чорноплеси • Штунь • Ясне |
![]() |
Це незавершена стаття з географії Волинської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.