Статут Бенедикта
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0d/Benedictus_-_Regula%2C_Anno_domini_MCCCCLXXXXV_die_XXVII_otubrio_-_2472028_ib00310000_TMD_MASTER_IMG_Scan00011.tif/lossy-page1-220px-Benedictus_-_Regula%2C_Anno_domini_MCCCCLXXXXV_die_XXVII_otubrio_-_2472028_ib00310000_TMD_MASTER_IMG_Scan00011.tif.jpg)
Статут Бенедикта (лат. Regula Benedicti) — книга заповідей написаних Бенедиктом Нурсійським (480—547) для ченців, що живуть общиною під керівництвом абата. Починаючи приблизно з VII століття вони (правила) були також прийняті жіночими спільнотами. Протягом 1500 років свого існування, книга заповідей стала значним провідником для західного християнства, що жило в чернечій громаді. Суть Статуту підсумовується в девізі Бенедиктинської Конфедерації: pax («мир») і традиційне ora et labora («молись і працюй»).
У порівнянні з іншими заповідями, самоврядування передбачає помірний шлях між індивідуальним завзяттям і шаблонним інституціоналізм; через цю золоту середину воно було широко популярним. Бенедикт був занепокоєний потребами ченців у монастирському середовищі, а саме питаннями: встановлення належного порядку, для формування розуміння родинної природи людини, а також забезпечення духовним батьком для підтримки і зміцнення аскетичних зусиль людини та її духовного зростання, що потрібно для виконання людського покликання, обоження.
Бенедиктинці дотримувались Статуту святого Бенедикта протягом п'ятнадцяти століть, таким чином Святий Бенедикт іноді вважається засновником Західного чернецтва. Однак, немає жодних підтверджень того, що Бенедикт мав намір засновувати релігійний орден в сучасному сенсі, і до Пізнього середньовіччя, він не згадувався як засновник Ордену святого Бенедикта. Його Статут написантий як керівництво для індивідуальних, автономних громад, і донині всі Бенедиктинські будинки (і громади) залишаються самоврядуваннями. Перевагами виступають — наголос на автономії, а також тісний зв'язок між громадами і споглядальний спосіб життя. Сприймається як недоліки: географічна ізоляція від важливих заходів у сусідніх громадах.
- Alston, George Cyprian. Rule of St. Benedict [Архівовано 31 березня 2019 у Wayback Machine.] // The Catholic Encyclopedia. Vol. 2. New York: Robert Appleton Company, 1907.
- Online scanned images of complete late 10th or early 11th century copy of the "Rule of St. Benedict" in Latin (Corpus Christi College Oxford University UK) [Архівовано 13 березня 2017 у Wayback Machine.]
- An Introduction to the Rule by Jerome Theisen, former Abbot Primate of the Benedictine Confederation [Архівовано 24 липня 2013 у Wayback Machine.]
Тематичні сайти | |
---|---|
Словники та енциклопедії | |
Нормативний контроль | BanQ: 0000111810 · BLBNB: 000653268 · BNF: 12090349g · Freebase: /m/06g6y · GND: 4005488-3 · J9U: 987007585717805171 · LCCN: n81026379 · LIBRIS: sq47frfb0rxsn5l · MAK: 9810700346005606 · N6I: vtls001101752 · NCF: ncf10120997 · NKC: aun2006372226 · NSK: 000729621 · NUKAT: n2014215619 · SUDOC: 029234913 · VIAF: 266020535, 6243161332360952420006, 2683159478048527990002 |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.