Російська національна єдність
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
![]() | |
Країна | ![]() |
Голова партії | Alexander Barkashovd |
Засновник | Alexander Barkashovd |
Дата заснування | 30 червня 1990 |
Штаб-квартира | Москва |
Ідеологія | російський націоналізм, рашизм, неонацизм, неофашизм , фундаменталізм , антисемитізм |
Членство в міжнародних організаціях | «Всесвітній союз націонал-соціалістів» |
Кількість членів | 20 000 |
Девіз | рос. России — Русский порядок! |
Офіційний сайт | [1] Архів офіційного сайту РНЄ] |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/Russian_National_Unity_Flag.svg/220px-Russian_National_Unity_Flag.svg.png)
Російська Національна Єдність або РНЄ (рос. Русское Национальное Единство) — російський націоналістичний, неофашистський, неонацистський праворадикальний суспільний рух. Заснований Олександром Баркашовим у 1990. Є членом Міжнародної організації «Всесвітній союз націонал-соціалістів (нацистів)». Організація офіційно не зареєстрована, але брала участь в парламентських виборах в Росії. Стоїть на засадах російського фашизму,[1] популізму, нацизму та євроскептицизму.
«Російська Національна Єдність» виникла в РРФСР у серпні 1990 в результаті виходу зі складу Національно–патріотичного фронту «Пам'ять» Дмитра Васильєва радикально налаштованих активістів на чолі з Олександром Баркашовим[2].
У 1993 брала участь у збройному протесті у центрі Москви в підтримку Верховної Ради РФ проти Єльцина. У війні на північному Кавказі воювали на стороні Збройних сил Російської Федерації проти Чеченської Республіки Ічкерія.[3]
Протягом 1990–х у РНЄ відбулося декілька регіональних розколів, у результаті яких з її складу виокремилися такі угруповання, як «Націонал–соціалістська партія», «Партія російських націоналістів», «Російська православна партія», «Російський народний рух північного заходу Росії», «Російська партія Далекого Сходу», «Російська націонал–соціалістична робітнича партія» та ін.[4].
У 2000, в результаті розколу «Російської національної єдності А. Баркашова», утворено Всеросійський громадський патріотичний рух «Російська національна єдність», (ВОПД РНЄ Є. Лалочкіна і М. Лалочкіна;) — російська ультраправа нацистська та напіввійськова організація, керована радою регіональних командирів. Також її називають «РНЄ братів Лалочкіних» (лідери пітерського і воронезького осередків).
У жовтні того ж року на базі московського і ставропольського відділення РНЄ було створено помірний патріотичний рух Російське Відродження О. Кассіна і Ю. Васіна[5]. Відокремився від «РНЕ» Д.Демушкін, котрий заснував свій рух «Слов'янський союз», та В. Гончаренка, що створив «Зведений загін РНЄ».
Вже у 2000 РНЄ налічувало більше 1000 осередків у 64 регіонах Росії. Організація має воєнізовані підрозділи, під її егідою діють військово-спортивні клуби.
Філії РНЄ почали з'являтися на території України в першій половині 1990–х. На початку 2000–х організаційно оформлені представництва та ініціативні групи РНЄ функціонували у м. Києві, Харкові, Донецьку, Луганську, Чернігові, Сумах, Запоріжжі, Дніпропетровську, Полтаві, досить швидко налагодивши між собою взаємодію. Консолідуючими центрами стали регіональні відділення РНЄ в Харкові (керівники В. Скляров[6] та А. Ісаєв) і Донецьку (керівник Павло Губарєв)[7].
Основною діяльністю в Україні «РНЄ» зосередило за декількома напрямами:
- проведення агітаційно–пропагандистської роботи через видання і поширення газет «Російський порядок» та «Російський прапор», агітаційних листівок і брошур;
- залучення нових активістів до своїх лав шляхом періодичного проведення зустрічей та участі в масових заходах політичних сил проросійської спрямованості;
- здійснення військової підготовки активу регіональних відділень;
- участь в виборчих кампаніях проросійських політичних партій.
Так, керівник Донецького відділення «РНЄ» П. Губарєв у 2006 обраний депутатом Куйбишівської районної ради Донецька, та став керівником фракції блоку Наталії Вітренко «Народна опозиція»[7]. У 2010 року він став довіреною особою кандидата в народні депутати України від політичної партії «Сильна Україна»[8].
РНЄ активно брало участь в «Антимайдані». Керівник українського регіонального осередку РНЄ Віктор Скляров сказав:
![]() |
Соратники «РНЄ» з перших днів цієї бандерівської чуми брали активну участь в Києві, протидіяли цій бандерівській владі. Брали участь у захопленнях адміністративних будівель і СБУ в Донецьку, в Луганську, в Харкові двічі. Я повинен сказати, що ополчення, яке воює, на вістрі його знаходяться соратники «РНЄ». Раніше ми це не афішували зі зрозумілих причин, тепер це можна відкрито сказати.[6] | ![]() |
РНЄ проводила постійне вербування та відправку найманців для участі у Війні на сході України[9]. Найманців РНЄ вербує не тільки в Росії, але й у інших країнах, таких як Білорусь[10].
Емблемою РНЄ є лівостороння свастика, котра поєднана з зіркою, схожою на Вифлеємську[11]. З 2014 року, зокрема на Донбасі замість класичної емблеми РНЄ, члени організації використовують червоний прапор з православним хрестом чорного кольору у білому колі з написом на ньому червоними літерами «РНЕ». Не дивлячись на емблему РНЄ зі свастикою, а також на те що ця організація виставляє себе як націонал-соціалістичну, і символіка і організація на території Російської Федерації є легальними.[12] Учасники руху носять символіку у вигляді нашивок або пов'язок на рукавах та значки. Також на різних заходах використовуються прапори з емблемою руху.
Відмінною рисою РНЄ є чорна воєнізована уніформа (чорні сорочки)[13] та зігування при привітанні.
- Російський неонацизм
- Антисемітизм
- Російський націоналізм
- Російський фашизм
- Расизм у Росії
- Товариство білих-88
- Лінкольн-88
- Рашизм
- ↑ Цензор.НЕТ. Российские фашисты из РНЄ готовят террористов для диверсий в Украине. ФОТО. Цензор.НЕТ (ru-RU) . Архів оригіналу за 30 жовтня 2016. Процитовано 29 жовтня 2016.
- ↑ Коргунюк Ю. Г. Современная российская многопартийность / Ю. Г. Коргунюк. — М. : Региональный фонд ИНДЕМ, 1999. — 384 с.(рос.)
- ↑ ЧТО ТАКОЕ РНЕ?. soratnik-rne.umi.ru (рос.). Архів оригіналу за 24 лютого 2019. Процитовано 23 лютого 2019.
- ↑ Kheksly V. L. Natsyonalyzm y puty razreshenyya mezhetnycheskykh protyvorechyy / V. L. Kheksly // POLYS. — 1996. — № 6. — S.39–51.
- ↑ Інституціоналізація російських екстремістських об'єднань в Україні
- ↑ а б Кремлівське м'ясо: як стати «ополчєнцем». Архів оригіналу за 12 листопада 2016. Процитовано 12 листопада 2016.
- ↑ а б «Антифашист» Губарєв сам зі свастикою ходив. Високий замок. 10 березня 2014. Архів оригіналу за 15 березня 2014. Процитовано 15 березня 2014.
- ↑ ДОВІРЕНА ОСОБА КАНДИДАТА ВІД «СИЛЬНОЇ УКРАЇНИ» ВВАЖАЄ, ЩО РЕАЛЬНА ЯВКА ПО КІРОВСЬКОМУ РАЙОНУ СКЛАДЕ 28 % [Архівовано 29 жовтня 2016 у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ Архів офіційного сайту РНЄ(рос.)
- ↑ РНЄ вербує для білорусів «Православної армії Донбасу» [Архівовано 12 листопада 2016 у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ Эмблема РНЕ. Офіційний сайт РНЄ. Архів оригіналу за 21 липня 2015. Процитовано 31 липня 2015.(рос.)
- ↑ Стіна. m.vk.com. Процитовано 24 лютого 2019.
- ↑ «Чому соратники РНЄ носять черні сорочки і воєнізовану форму?» [Архівовано 5 травня 2010 у Wayback Machine.](рос.)
- Офіційний сайт організації (РНЄ котре відкололося в 2000 році) [Архівовано 22 серпня 2013 у Wayback Machine.](рос.)
- Михаил Соколов. Русский национализм: взгляд социолога [Архівовано 25 жовтня 2016 у Wayback Machine.](рос.)
Російські націоналістичні організації | |||||
Організації |
| ||||
Особистості | Єгор Холмогоров · Микола Стариков · Віктор Алксніс · Василь Лановий · Василь Ансимов · Ігор Артемов · Сергій Бабурін · Володимир Басманов · Олександр Бєлов-Поткин · Денис Герасимов · Алла Горбунова · Дмитро Дьомушкін · Юрій Екішев · Володимир Карпець · Володимир Квачков · Данило Константинов · Ілля Константинов · Валерій Коровін · Костянтин Крилов · Микола Кур'янович · Михайло Матвєєв · Віктор Мілітарьов · Петро Милосердов · Борис Миронов · Іван Миронов · Олексій Навальний · Михайло Назаров · Єгор Просвірнін · Андрій Савельєв · Олександр Севастьянов · Наталія Холмогорова · Олена Чудінова · Ігор Шафаревич · Валерій Якушев · Іван Белецький (Анти-путінізм, опозиція) | ||||
Ідеології | |||||
Концепції | Зміновіхівство · Русифікація · Співвітчизники · Росія для росіян · Анти-путінізм · Опозиція · Теорія офіційної народності · Загальноросійська ідея · Третій Рим · Туга за СРСР · Російський іредентизм · Москвофільство/Русофільство · Рускій мір/Російська ідея | ||||
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.