Рейхсвер
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Райхсвер | |
---|---|
нім. Reichswehr | |
![]() Військовий прапор Рейхсверу | |
На службі | 6 березня 1919 – 16 березня 1935 |
Країна | ![]() |
Чисельність | 115 000 (1921) |
У складі | Військове Управління Німеччини (нім. Truppenamt) |
Штаб | Цоссен, біля Берліна |
Війни/битви | Листопадова революція Великопольське повстання Сілезькі повстання Рурське повстання |
Розформовано | 16 березня 1935 |
Командування | |
Визначні командувачі | Пауль фон Гінденбург, Ганс фон Зект, Курт фон Шлейхер, Вернер фон Бломберг |
![]() |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/91/Kommandostruktur_des_Reichsheeres.jpg/220px-Kommandostruktur_des_Reichsheeres.jpg)
Рейхсве́р[1] (нім. Reichswehr від Reich держава, імперія та Wehr оборона) — Збройні сили Німеччини в 1919–1935, обмежені за складом і чисельністю умовами Версальського мирного договору 1919. Вербувалися за наймом (115 тис. чоловік і обмежене число кораблів).
Після поразки Німецької імперії в Першій світовій війні 1914-18 6 березня 1919 Веймарські національні збори прийняли закон про створення тимчасового рейхсверу чисельністю 400 тис. ос., як перехідної форми на шляху розгортання масової армії. Однак на підставі Версальського мирного договору 1919 і розробленого на його основі військового закону від 23 березня 1921 чисельність рейхсверу скорочувалася до 115 тис. ос. (100 тис. у сухопутних військах і 15 тис. у ВМС), а озброєння різко обмежувалося. За цим законом про оборону країни, німецькі збройні сили (рейхсвер) поділялися на сухопутну армію (нім. Reichsheer) і військово-морський флот (нім. Reichsmarine). Німеччині було заборонено мати Генеральний штаб, військову авіацію, підводні човни, великі бойові кораблі, зенітну і важку артилерію, а також хімічну зброю.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/48/Bundesarchiv_Bild_146-2005-0163%2C_Th%C3%BCringen%2C_Reichswehrman%C3%B6ver%2C_Hans_v._Seeckt.jpg/257px-Bundesarchiv_Bild_146-2005-0163%2C_Th%C3%BCringen%2C_Reichswehrman%C3%B6ver%2C_Hans_v._Seeckt.jpg)
Структура рейхсверу остаточно склалася до початку 1924 року. Вона будувалася з розрахунком, щоб на базі рейхсверу в майбутньому без докорінної організаційної ломки розгорнути масову армію. Міністерство рейхсверу створило дві військові (армійські) групи (1-а — зі штабом в Берліні в складі 4 піхотних і 2 кавалерійських дивізій, 2-а — зі штабом в Касселі в складі 3 піхотних і 1 кавалерійської дивізій) і 7 військових округів, кожен з яких включав 1 піхотну дивізію (12 тис. чол.). Діяльність керівництва рейхсверу була спрямована головним чином на нелегальну підготовку кадрів і розгортання масових збройних сил, поступове переозброєння армії і флоту.
З моменту свого утворення рейхсвер мав прихований резерв, т. зв. «Чорний рейхсвер», який включав загони місцевої самооборони (хеймвер), солдатські і офіцерські союзи, спілки ветеранів («Сталевий шолом», «Кіфхойзербунд», «Вікінг», «Младогерманський орден», «Національна спілка німецьких офіцерів» тощо), воєнізовані молодіжні та спортивні союзи і клуби, що об'єднували кілька млн осіб і діяли під керівництвом командування рейхсверу. Резервом рейхсверу були також офіційно дозволені частини прикордонної охорони (близько 100 тис. ос.), і поліцейські формування (200 тис. ос.), організація, озброєння і бойова підготовка яких брало будувалися за армійським принципом і знаходилися під контролем міністерства рейхсверу.
Велика робота проводилася зі створення ВПС. Підготовка та перепідготовка військових льотчиків здійснювалися нелегально у військових округах і через цивільну авіацію. Зважаючи на те, що Німеччині заборонялося мати власну воєнну промисловість, виробництво зброї і військової техніки було організовано за кордоном. За проектами німецьких конструкторів у багатьох країнах будувалися літаки, підводні човни та надводні кораблі новітніх типів. З перших років свого існування і особливо з кінця 20-х рр. рейхсвер був тісно пов'язаний з націонал-соціалізмом. У роки економічної кризи 1929-33 його керівництво зіграло вирішальну роль у встановленні в Німеччині нацистської диктатури. З приходом Гітлера до влади почали втілюватися в життя плани створення масової армії. До жовтня 1934 було завершено розгортання 21 піхотних дивізії, збільшилася чисельність армії до 300 тис. ос.
16 березня 1935 Німеччина запровадила загальну військову повинність, в односторонньому порядку анулювавши військові статті Версальського договору. На базі рейхсверу почалося формування багатомільйонного Вермахту.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/Bundesarchiv_Bild_102-16108A%2C_Vereidigung_von_Reichswehr-Soldaten_auf_Hitler.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_102-16108A%2C_Vereidigung_von_Reichswehr-Soldaten_auf_Hitler.jpg)
- Імперська армія Німеччини
- Імператорські військово-морські сили
- Вермахт
- Рейхсмарине
- Генеральний штаб Німеччини
- Радянська військова енциклопедія. РАДИОКОНТРОЛЬ-ТАЧАНКА // = (Советская военная энциклопедия) / Маршал Советского Союза Н. В. ОГАРКОВ — председатель. — М. : Воениздат, 1980. — Т. 7. — С. 99. — ISBN 00101-150. (рос.)
- ↑ Рейхсвер // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.