Оповідь лицаря
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
![]() | |
Автор | Джеффрі Чосер |
---|---|
Мова | середньоанглійська мова |
Жанр | courtly romanced |
Видано | 1389 |
Попередній твір | General Prologued |
Наступний твір | The Miller's Taled |
Оповідь лицаря — це перша казка із збірки «Кентерберійські оповіді» Джефрі Чосера .
Лицар описується автором в «Загальному пролозі» як особа вищого соціального рангу серед паломників, хоча його манери та одяг є скромними. Він брав участь у п'ятнадцяти хрестових походах у різних країнах, а також боровся за одного язичницького лідера проти іншого. Хоч Лицар, як стверджує Чосер у творі, і справді брав участь у всіх тих походах та боях, його успіхи там є скоріше просто ідеалізованими. Детальний портрет лицаря в «Пролозі» "вважається був написаний, щоб показати чоловіка з бездоганними ідеалами, та все ж таки деякі бачать його як найманця. Разом із ним на паломництво вирушає Сквір, його 20-річний син.
Історія знайомить з різними типовими аспектами лицарства, такими як придворне кохання та етичні дилеми.
Джерело розповіді — це епічна поема «Тезеїда» (повне назва " Teseida delle Nozze d'Emilia " або «Тезеїда і весілля Емілії») [8] Джованні Боккаччо, та все ж таки Чосер вніс і свої певні корективи. Тезеїда має 9 896 рядків у дванадцяти книгах, а «Оповідь лицаря» — лише 2250 ліній, та є однією з найдовших в Оповідках . Більшість епічних характеристик з Тезеїди в Оповіді не зустрічаються, натомість вірш відповідає в першу чергу жанру романсу ; немає епічних заклинань; бойові та міфологічні посилання сильно скорочуються; завоювання Тесея, напад на Фіви і епічний список героїв, які борються за Паламона і Арцита сильно стискуються. Ця історія вважається лицарським романсом, але вона помітно відрізняється від англійських або французьких традицій цього жанру. Наприклад, розкриваються філософські теми, є астрологічні посилання і епічний контекст.
Наступна історія Міллера також передбачає конфлікт між двома чоловіками за прихильність однієї дами. Це пряма антитеза лицарського твору, де немає аристократії та спадщини класичної міфології, але є безтурботність, непристойність, комедія та створено, щоб роздратувати Лицаря.
Два двоюрідні брати і лицарі, Паламон і Арцит, захоплені і ув'язнені Тесеєм, Афінським герцогом, після того як були знайдені без свідомості після битви проти Креона. Їхня в'язниця знаходиться у вежі замку Тесея, з вікном, що виходить на його палацовий сад. Ув'язнений Паламон прокидається рано вранці в травні і вперше бачить принцесу Емілі, яка є сестрою дружини Тесея. Вона збирала квіти у дворі для вінка. Він миттєво закохався в неї; його стогін чує Арцит, який також прокинувся і побачив Емілі. Він також безнадійно закохався у неї. Це розгнівило Паламона, який вважає, що тільки він гідний її. Арцит стверджує, що він також має право любити Емілі. Дружба між Паламоном і Арцитом швидко розпалася через кохання обох до Емілі. Через декілька років Арцит звільнений з в'язниці завдяки втручанню Перотея, спільного друга Тесея та Арцита, змінюючи вирок Арцита зтюремного ув'язнення назаслання ; але Арцит з часом таємно повертається до Афін, маскуючись, і починає працювати в будинку Емілі, щоб зблизитися з нею. Паламон в кінцевому рахунку втече від тюремника, і, ховаючись у гаю, підслуховує Арцита, який співає про кохання і багатство.
Вони викликають один одного на дуель, де переможеть отримає Емілі, але все переривається приходом Тесея. Спочатку Тесей має намір засудити двох до смерті, проте, після протестів його дружини та Емілі, він вирішує, щоб вони змагалися в турнірі. Паламон і Арцит повинні зібрати по 100 лицарів і боротися у масовому судовому турнірі, переможець якого одружиться з Емілі. Сили зібрані. У ніч перед турніром Паламон молиться до Венери, благаючи зробити Емілі його дружиною; Емілі просить Діану залишити її неодруженою, або ж одружити з тим, хто справді любить її; і Арцит молиться Марсу за перемогу. Тесей закріплює правила турніру, що, будь-хто серйозно поранений, повинен бути витягнутий з бою і більше туди не повертатися; і ніяких смертей з обох сторін не має бути.
Паламон та Арцит мужньо б'ються, та врешті один із поплічників Арцита ранить Паламона, і той падає з коня. Тесей оголошує завершення бою. Арцит виграє битву, але після божественного втручання Сатурна він смертельно поранений, після того, як його кінь скидає його, а потім сам же падає на Арцита. Помираючи, він каже Емілі, що вона повинна одружитися з Паламоном, тому що він буде для неї хорошим чоловіком. Паламон одружується з Емілі, і таким чином всі три молитви виконуються.
Рушійною силою є промова Тесея, що охоплює лінії 2129—2216, і яка завершує розповідь.
Рушійна сила з'являється наприкінці поеми, після того як головні герої Арцит і Паламон закінчили дуель за руку та серце Емілі; Арцит вбитий, і Тесей утішає Емілі та Паламона.
Тесей починає з посилання на філософію Арістотеля, створюючи «Великий Ланцюг Любові», природну схильність, яка тримає всесвіт разом в середньовічній космології. Він описує неминучість смерті для всіх, згадуючи руйнування дуба, каменя та річки, як приклади, і перелічуючи всі класи середньовічного суспільства, які ніколи не уникнуть смерті. Тесей стверджує, що, оскільки кожна людина повинна померти, то найкраще помирати з гарним ім'ям, репутацією та з честю. Саме так і помер Арцит. Наголошуючи на цьому, так Тесей хотів утішити Емілі та Полонія.
П'єса «Паламон і Арцит» (1566) Річарда Едвардеса опирається на сюжет «Оповіді лицаря», але текст п'єси на сьогоднішній день є втрачений. Інша версія історії була виконана в 1594 році, але про це відомо лише із записів в щоденнику Філіпа Хенслоу[en] . П'єса Два шляхетних брата, що була написана Вільямом Шекспіром та Джоном Флетчером у 1613 році, також взяла за основу сюжет «Оповіді лицаря». Джон Драйден переклав цю історію на більш сучасну мову в стилі свого часу. Книга Драйдена називається Паламон і Арцит, і вона довша, ніж оригінальний текст, специфічні поетичні прийоми Драйдена.
У серіалі " Історії на колесах[en] " 1975 року Алана Платера в одній із серій розповідається про конкуренцію між двома чоловіками за увагу дівчини-бармена.
Також 2001 року вийшов фільм «Лицарська казка», в якій сам Чосер є одним з основних персонажів.
Finlayson, John (1992). «The „Knight's Tale“: The Dialogue of Romance, Epic, and Philosophy». The Chaucer Review. 27 (1): 126149 JSTOR 25095793.
Прочитайте англійською «Оповідь лицаря» з міжрядковим перекладом
«Оповідь лицаря» — переказ твору українською.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.