Невеселий Микола Васильович
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Микола Васильович Невеселий | |
Народився | 1 січня 1946 с. Гладкове, Білокуракинський район, Луганська область, Україна |
---|---|
Помер | 6 червня 2006 (60 років) Тернопіль, Україна |
Національність | українець |
Громадянство | ![]() ![]() |
Навчання | Петербурзька академія мистецтв |
Працював у містах | Тернопіль |
Основні роботи | Тарасові Шевченку |
Микола Васильович Невеселий (1 січня 1946, с. Гладкове Білокуракинського району, нині Луганської області — 6 червня 2006, Тернопіль) — український скульптор. Батько Тараса Невеселого.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/%D0%9C%D1%96%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B5_%D0%BA%D0%BB%D0%B0%D0%B4%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%89%D0%B5_%D0%B1%D1%96%D0%BB%D1%8F_%D1%81._%D0%9F%D1%96%D0%B4%D0%B3%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B4%D0%BD%D1%94_%E2%80%94_%D0%BC%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%9C%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B8_%D0%9D%D0%B5%D0%B2%D0%B5%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%BE%D0%B3%D0%BE_-_16038018.jpg/220px-%D0%9C%D1%96%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B5_%D0%BA%D0%BB%D0%B0%D0%B4%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%89%D0%B5_%D0%B1%D1%96%D0%BB%D1%8F_%D1%81._%D0%9F%D1%96%D0%B4%D0%B3%D0%BE%D1%80%D0%BE%D0%B4%D0%BD%D1%94_%E2%80%94_%D0%BC%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D0%B0_%D0%9C%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B8_%D0%9D%D0%B5%D0%B2%D0%B5%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%BE%D0%B3%D0%BE_-_16038018.jpg)
Навчався у Луганському державному художньому училищі (1961–1966, нині Луганський коледж культури та мистецтва), Інституті живопису, скульптури й архітектури АМ у м. Ленінград (1970–1976, нині Санкт-Петербурзький державний академічний інститут живопису, скульптури та архітектури імені І. Ю. Рєпіна).
Від 1976 — в м. Тернопіль.
Учасник збірних виставок у Тернополі, Запоріжжі, Львові, Києві, Москві (РФ) та інших містах.
Похований у Тернополі на міському кладовищі біля с. Підгороднього.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/a/a0/Taras_Grygorovych_Shevchenko.jpg/200px-Taras_Grygorovych_Shevchenko.jpg)
Серед творів:
- станкова скульптура «Верховинка» (1977, дерево, 40×30×25)[1],
пам'ятники у Тернополі:
- Тарасові Шевченку (1982)[2],[3]
- Герою Радянського Союзу М. Пігарєву (1984), парк Слави (нині Старий Парк),
- Ярославові Стецьку (1998)[4],
пам'ятники в інших населених пунктах:
- пам'ятник Герою Радянського Союзу М. Пігарєву (1984) в с. Ангелівка;
- пам'ятник Тарасові Шевченку в місті Почаїв (1993);
- пам'ятники воїнам-односельцям (1989) і Тарасові Шевченку (1992) у смт Велика Березовиця;
- пам'ятник Тарасові Шевченку в смт Великі Бірки (1995);
- галерея (горельєфи) державотворців у м. Монастириська (1997).
-
Пам'ятник Тарасові Шевченку у Великих Бірках
-
Пам'ятник Тарасові Шевченку у Велика Березовиця
У 2000 заклав сквер імені святого Андрія Первозванного між вулицями Василя Симоненка і бульваром Пантелеймона Куліша у м. Тернопіль.
- ↑ Выставка произведений художников западных областей Украины, посвященная 40-летию воссоединения украинского народа. — М. : Советский художник, 1980. — С. 28.
- ↑ Останнє в житті інтерв'ю Миколи Невеселого.[недоступне посилання з липня 2019]
- ↑ Як в Тернополі встановлювали пам'ятник Шевченку. Фото. Архів оригіналу за 5 травня 2021. Процитовано 23 травня 2020.
- ↑ Пам'ятник Ярославу Стецьку[недоступне посилання з липня 2019]
- Мельничук Б. Невеселий Микола Васильович // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2005. — Т. 2 : К — О. — С. 618. — ISBN 966-528-199-2.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.