Національна ідентичність
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Націона́льна іденти́чність — це ототожнення особистості з національною спільнотою, що базується на стійкому емоційному зв'язку. Цей зв'язок формується в результаті усвідомлення та прийняття традицій, культури, мови, політичних поглядів, а також групових норм і цінностей спільноти[1]. Являє собою відчуття належності до певної держави чи нації.[2] Це сенс «нації як цілісного цілого, представленої самобутніми традиціями, культурою та мовою».[3] Національна ідентичність може означати суб'єктивне відчуття, яке людина поділяє з групою людей про націю, незалежно від законного статусу громадянства.[4]
Національна ідентичність не є вродженою рисою і вона є за своєю суттю соціальним конструктом.[5] Національна ідентичність людини випливає безпосередньо з присутності елементів із «спільних точок» у повсякденному житті людей: національних символів, кольорів, історії нації, кровних зв'язків, культури, музики, кухні, радіо, телебачення тощо.[6][7] Під різними соціальними впливами люди включають національну ідентичність у свою особисту ідентичність, приймаючи переконання, цінності, припущення та очікування, які відповідають національній ідентичності.[7] Люди з ідентифікацією їх нації розглядають національні переконання і цінності, особистісно значущим, і транслюють ці переконання і цінності в повсякденній практиці.[2]
Як свідчать психологічні дослідження, становлення національної ідентичності, як складової концепції особистості, підпорядковується певним закономірностям і проходить низку фаз у своєму розвитку. Її пробудження відбувається у дитячому віці під впливом сімейного середовища, друзів, знайомих, однолітків. Пізніше в цей процес включаються інші осередки соціалізації — дошкільні заклади, школа, позашкільні установи, вищі навчальні заклади тощо. Під впливом зазначених змін, новим змістом наповнюється «Я-образ» особистості, в якому все більшої ваги набувають національні складові. За викладом Тетяни Титаренко починається з регіональної ідентичності:
В межах першої відбувається класифікація та власне ідентифікація, що є основою для формування опозиції «ми – вони». На другому етапі відбувається «формування образів», тобто надання етнічним спільнотам певних культурних, статусних, ментальних характеристик. Третя фаза пов’язана з формуванням національної ідеології та спрямованого ідеологічного впливу. Втім співвідношення «ми – вони» визначається не лише сталими стереотипами, а і соціальними зв'язками, що залежить від певного соціокультурного становища, життевих позицій, цінностей спільнот та конкретних соціально-економічних умов[8]
- ↑ Національна ідентичність // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2024. — ISBN 966-02-2074-X.
- ↑ а б Ashmore, Richard D.; Jussim, Lee J.; Wilder, David, 1949- (2001). Social identity, intergroup conflict, and conflict reduction. Oxford [England]: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-513743-9. OCLC 60314432.
- ↑ Dollinger, Stefan (26 листопада 2015). National Dictionaries and Cultural Identity. Oxford Handbooks Online. doi:10.1093/oxfordhb/9780199691630.013.42. Процитовано 7 грудня 2020.
- ↑ Guibernau, Montserrat (2004-01). Anthony D. Smith on nations and national identity: a critical assessment. Nations and Nationalism (англ.). Т. 10, № 1-2. с. 125—141. doi:10.1111/j.1354-5078.2004.00159.x. ISSN 1354-5078. Процитовано 7 грудня 2020.
- ↑ Anderson, Benedict R. O'G. (Benedict Richard O'Gorman), 1936-2015. (1991). Imagined communities : reflections on the origin and spread of nationalism (вид. Rev. and extended ed). London: Verso. ISBN 0-86091-329-5. OCLC 23356022.
- ↑ László, János, 1948-. Historical tales and national identity : an introduction to narrative social psychology. London. ISBN 978-0-415-70469-4. OCLC 843856496.
- ↑ а б Bar-Tal, Daniel.; Staub, Ervin. (1997). Patriotism in the lives of individuals and nations. Chicago: Nelson-Hall Publishers. ISBN 0-8304-1410-X. OCLC 34281235.
- ↑ Татаренко Т.М. Регіонална ідентичність у політичному просторі України
- Національна свідомість
- Нація
- Ідентичність (психологія)
- Українська ідентичність
- Національно-релігійна ідентичність
- Коммеморація
- Л. П. Нагорна. Ідентичність національна // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2005. — Т. 3 : Е — Й. — С. 415. — ISBN 966-00-0610-1.
- Гелнер Е. Нації та націоналізм / Національна ідентичність: Хрестоматія / Т. Воропай (упоряд.). — Харків: Крок, 2002. — 316 с.
- Сміт Ентоні Д. Національна ідентичність. — К.: Основи, 1994. — 390 с.
- Ковальов Д., Ковальов П. Повстання ідентичності. — Дн.: ВКК Баланс-Клуб, 2016. — 304 с. — ISBN 978-966-494-039-6.
- Козловець М. А., Ковтун Н. М. Національна ідентичність в Україні в умовах глобалізації: Монографія / М. А. Козловець, Н. М. Ковтун. — К. : ПАРАПАН, 2010. — 348 с.
- Козловець, М. А. (2009) Феномен національної ідентичності: виклики глобалізації: Монографія. Інший. Вид-во ЖДУ ім. І. Франка, Житомир.
- Міфологічні джерела української етнокультурної моделі: Психологічний аспект. — Донецьк: Укр. культуролог. центр, Донецьке відділ. НТШ, 2007. — 264 с.
- Історико-психологічна реконструкція психологічної думки в етнокультурному просторі України: монографія / В. Т. Куєвда, В. М. Лєтцев, В.Ф Литовський, А. М. Маслюк, Ю. Т. Рождєственський, В. В. Турбан, М.-Л. А. Чепа, В. В. Шусть. — Кіровоград, 2012. — 258 с. ISBN 978-966-189-135-6.
- Національна ідентичність; Ідентичність // Мала енциклопедія етнодержавознавства / Інститут держави і права ім. В. М. Корецького НАН України, Упоряд. Ю. І. Римаренко та ін. — Київ: Генеза, : Довіра, 1996. — С. 81; 98. — 942 с. — ISBN 966-507-016-9. — ISBN 966-504-001-4.
- А. Березовенко. Національна ідентичність] // Політична енциклопедія. Редкол.: Ю. Левенець (голова), Ю. Шаповал (заст. голови) та ін. — К.: Парламентське видавництво, 2011. — с.490 ISBN 978-966-611-818-2.
- Гнатенко П. И. Национальная идентичность / П. И. Гнатенко. — Вінниця: Нілан-ЛТД, 2018. — 239 с. ISBN 978-966-924-767-4
- Шапаренко О. В. Національна ідентичність як чинник формування громадянського суспільства в Україні // Вісник Харківського національного університету імені В. Н. Каразіна. — 2015. — Серія: Історія України. Українознавство: історичні та філософські науки. — Вип. 20. — С. 92–99.
- Нельга О. В. Національна самоідентифікація // Українська етносоціологія: навчальний посібник. Ч. 1 / О. В. Нельга. — К.: Персонал, 2015. — 539 с.
- Ідентичність; Ідентифікація етнічна // Етнічність: енциклопедичний довідник / В. Б. Євтух; Нац. пед. ун-т імені М. П. Драгоманова, Центр етноглобалістики. — К. : Фенікс, 2012. — С. 155—159. — 396 с.
- Руденко Ю. Національна ідентичність: захист від деструктивних інформаційних впливів у контексті розбудови громадянського суспільства в Україні // Національна академія Служби безпеки України. Збірник наукових праць ΛΌГОΣ, 2020. — С. 111—116.
Типи | Більшовизм · Буржуазний · Шовінізм · Громадянський · Консерватизм · Корпоративний · Культурний · Економічний · Етнічний · Експансіоністський · Фашизм · Гомонаціоналізм · Інтегральний · Лівий (Соціал-націоналізм, Комунізм, Чучхе) · Лібералізм · Мовний · Націонал-анархізм · Націонал-синдикалізм · Нацизм · Нео-націоналізм[en] · Паннаціоналізм · Квір · Расовий (Арабський · Чорний · Корейський[en] · Білий) · Релігійний · Романтичний · Територіальний · Транснаціоналізм · Радикальний · Сіонізм |
---|---|
Філософія та ідеологія | |
Наслідки | |
Організації | |
Інше | |
![]() |
Це незавершена стаття з соціології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.