Мазанка
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Khata_by_Repin.jpg/220px-Khata_by_Repin.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e5/Wattle_and_daub_construction.jpg/220px-Wattle_and_daub_construction.jpg)
Ма́занка, також маза́нка[1] — хата, зроблена з глини, сирцевої цегли чи хмизу, обмазаного глиною, замішаною на гною або будь-якій іншій органічній речовині (саманна техніка). Стіни надалі покривалися побілкою на вапні. Була поширена на території степової та лісостепової України, що було пов'язано з природними умовами, було не так багато лісів, а отже й деревини для будівництва.
Такий тип хати отримав назву мазанка від слова мазати (тинькувати, штукатурити глиняним розчином).
Стіни мазанок складалися з дерев'яного каркасу. Проміжок між сохами та ригелями (клітинами) заповнювався або грудками змішаної з соломою чи очеретом глини («вальків»)[2] або обмазували цим матеріалом плетені стіни; ці операції були відомі як «валькування»[3][4].
Після обмазування та просушування — стіни білили вапном, крейдою або білою глиною.
Хата з плетеними з хмизу (хворосту) стінами і обмазана глиною називалася хворостянка[5].
Обмазувати глиною могли й дерев'яні хати (зокрема, рублені «в шули»). Щоб краще тримався глиняний розчин, стіни клинцювали — забивали в них кілочки, клинці[6] (аналогічно кріпленню дранки перед тинькуванням).
Однією з найпоширеніших була хата на сохах, в стінах якої накладали очерет і обмазували глиною з соломою.
Мазанки поділялися на:
- дерев'яні;
- плетені;
- солом'яні;
- очеретяні.
-
Мазанка у Національному заповіднику «Хортиця», Запоріжжя
-
Мазанка. Музей у Пирогові.
-
Мазанка. Музей у Пирогові.
-
Мазана рублена комора з села Бегоща. Музей у Пирогові.
- ↑ Мазанка // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Вальок // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Валькувати // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Валькування // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Хворостянка // Словник української мови : в 11 т. — Київ : Наукова думка, 1970—1980.
- ↑ Клинцювати // Словарь української мови : в 4 т. / за ред. Бориса Грінченка. — К. : Кіевская старина, 1907—1909.
- Енциклопедія українознавства для школярів і студентів. — Донецьк: Сталкер, 2000. — 496 с.
- М. Русовъ. Очеркъ поселеній и построекъ Полтавской губерніи // Сборник Харьковского историко-филологического общества, ч. 1 и 2. — 1902. — Т. 13.
- Музей «Русский быт» [Архівовано 21 липня 2018 у Wayback Machine.] (рос.)
![]() |
Це незавершена стаття з будівництва. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() |
Це незавершена стаття про українську культуру. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.