Любицьке
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
село Любицьке | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Запорізька область |
Район | Новомиколаївський район |
Рада | Любицька сільська рада |
Код КАТОТТГ | UA23060310110048320 |
Основні дані | |
Засноване | 1856 |
Перша згадка | 1856[1] |
Населення | 634 |
Площа | 2,3 км² |
Густота населення | 275,65 осіб/км² |
Поштовий індекс | 70153 |
Телефонний код | +380 6144 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 47°46′00″ пн. ш. 35°57′25″ сх. д. / 47.76667° пн. ш. 35.95694° сх. д.Координати: 47°46′00″ пн. ш. 35°57′25″ сх. д. / 47.76667° пн. ш. 35.95694° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
120 м |
Місцева влада | |
Адреса ради | 70153, Запорізька обл., Новомиколаївський р-н, с.Любицьке, вул.Шкільна,2 |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
Лю́бицьке — село в Україні, у Новомиколаївському районі Запорізької області за 25 км на північний захід від районного центру. Населення становить 634 осіб. Орган місцевого самоврядування - Любицька сільська рада.
Село Любицьке знаходиться на лівому березі річки Верхня Терса, вище за течією на відстані 2 км розташоване село Лісне, нижче за течією на відстані 4 км розташоване село Барвинівка, на протилежному березі — село Новосолошине (Оріхівський район). Річка в цьому місці пересихає, на ній зроблена загата. Поруч проходить автомобільна дорога Т 0408.
Засноване село в 1856 році вихідцями з Курської губернії.
За даними 1859 року у державному хуторі Дюбицьке було 25 подвір'їв, 177 мешканців. За даними 1859 року на хуторі було майже повністю російське населення. На лівому березі Терси існувала німецька колонія Фріденталь, у якій було 25 подвір'їв та 65 мешканців.[2]
- «Агроцентр», ТОВ.
- Школа.
- Будинок культури.
- Фельдшерсько-акушерський пункт.
- Храм Святителя Миколи Чудотворця.
- Комар В'ячеслав Степанович (1984—2014) — старший солдат ЗСУ, учасник російсько-української війни.
- ↑ ВРУ
- ↑ Списки населенныхъ мѣстъ Российской империи, составленные и издаваемые Центральнымъ статистическимъ комитетомъ Министерства внутренних дѣлъ (По свѣдѣніям 1859 года). Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Т. VIII. Екатеринославская губернія с Таганрогскимъ градоначальствомъ. СанктПетербургъ. 1863. — V + 152 с., 1863. (рос. дореф.)
- Погода в селі Любицьке [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Історія міст і сіл УРСР / Гол. ред. Тронько П. Т., том 8, Запорізька область (1970)
Смт | |
---|---|
Селища | |
Села | Барвінівка · Берестове · Благодатне · Богданівка · Богунівка · Бойкове · Василькове · Веселий Гай · Вікторівка · Вільне · Воскресенка · Голубкове · Горлицьке · Граничне · Данилівка · Дубовий Гай · Дудникове · Заливне · Зарічне · Зелена Діброва · Зелене · Зірниця · Зорівка · Іванівське · Кам'янка · Кам'янувате · Каштанівка · Київське · Косівцеве · Кринівка · Листівка · Лісне · Любицьке · Мар'янівка · Миколаївка Друга · Миколай-Поле · Мирівка · Михайлівське · Ніженка · Нове Поле · Нововікторівка · Нововолодимирівка · Новогригорівка · Новоіванківка · Новокасянівка · Новосолоне · Новоукраїнка · Олексіївка · Островське · Петропавлівка · Петропавлівське · Підгірне · Придорожнє · Рибальське · Різдвянка · Родинське · Розівка · Садове · Самійлівка · Світла Долина · Сергіївка · Сорочине · Софіївка · Сторчове · Тернівка · Терсянка · Шевченківське |
![]() |
Це незавершена стаття з географії Запорізької області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.