Коханівка (Вінницький район)
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
село Коханівка | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Вінницька область |
Район | Вінницький район |
Громада | Турбівська селищна громада |
Код КАТОТТГ | UA05020290110084686 |
Основні дані | |
Засноване | 1625 |
Населення | 445 |
Площа | 2,309 км² |
Густота населення | 192,72 осіб/км² |
Поштовий індекс | 22530 |
Телефонний код | +380 4358 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°16′32″ пн. ш. 28°44′36″ сх. д. / 49.27556° пн. ш. 28.74333° сх. д.Координати: 49°16′32″ пн. ш. 28°44′36″ сх. д. / 49.27556° пн. ш. 28.74333° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
260 м |
Водойми | Бережанка |
Місцева влада | |
Адреса ради | 22513, Вінницька обл., Вінницький р-н, смт Турбів, вул. Миру, буд. 42 |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/%D0%9A%D0%BE%D1%85%D0%B0%D0%BD%D1%96%D0%B2%D0%BA%D0%B0.jpg/220px-%D0%9A%D0%BE%D1%85%D0%B0%D0%BD%D1%96%D0%B2%D0%BA%D0%B0.jpg)
Кохані́вка — село в Україні, у Турбівській селищній громаді Вінницького району Вінницької області. Населення становить 445 осіб. До 2020 входило до складу Козинецької сільської ради.
За переказом тут було укріплене містечко Кохангород (Коханград, Коханів). Ще на початку ХХ століття старожили вказували місце ринкової площі, крім цього ж на той момент ще були залишки валів та насипів.[1] Засновник Коханградського замку Ольбрихт Кохановський на початку XVII століття був головним суддею Брацлавського воєводства.[2] Дослідники біографії Кохановського відмічають, що родом він був із сандомирського воєводства та мав добрі зв'язки із вищою аристократією Речі Посполитої.
У північній околиці села, на землях між селами Коханівка та Косаківка розташовані залишки прямокутної в плані бастіонової фортифікації, яку ототожнюють з замком власника міста Кохангород у XVII ст. Ольбрихта Кохановського.[3] Габарити замчища складають 122х77 м, співвідношення сторін складає 1,6, що відповідає принципу пропорціювання "золотого перетину". Цей факт, а також використання складних оборонних споруд - бастіонів та ронделя посередині північної куртини свідчить про участь досвідченого військового інженера або архітектора у проектуванні замку, ім'я якого поки що невідомо. Значні габарити замку також свідчать про досить чисельну замкову залогу, яка використовувалась Кохановським для захисту його приватних маєтностей від сусідів. Замок був побудований у 1625-1625 рр, як і місто[4].
-
Замок Кохановського у XVII ст. Реконструкція І. Литвинчука
-
Реконструкція планувальної структури давнього міста Кохангород у XVII-XVIII ст. за версією І. Литвинчука
В селі є церква Успіння Пресвятої Богородиці. Була збудована у 1742 р., переведена у 1795 р. з унії на православ'я. Була вона "посредственная в ней иконостас живописи изрядной при ней колокольня с 5 колоколами меди спижовой, небольшая школа, священнический дом м небольшими при нем огородами..."[5] Належало воно тоді Клерії Раковській і було в ньому 57 дворів. Нова церква збудована у 1867 р. Шанована ікона розп'яття з пристоячими Богоматір'ю та Іоанном Богословом.
На давній ринковій площі у центрі села, яка перетворилась на територію для випасу у XVIII ст., зі втратою статуса міста збережена чиншова одноповерхова цегляна кам'яниця XIX ст., яка за переказами місцевих мешканців, належала власнику села, поміщику Раковському.
Під час організованого радянською владою Голодомору 1932—1933 років померло 246 жителів, відповідно до інформації, записаної у «Синодику» священником Тимофеєм Матящуком, який доніс його син Михайло. Серед жертв 100 дітей до 18 років. Вимерли сім'ї Коломійчуків, Басід, Прушинських, Кучерів, Пруських, Стороженків, Мосендзів, Палазічів, Кательянів, Городнюків, Корсунів, Войцішенків, Пителів, Кущенків. Траплялися випадки канібалізму. Закінчується «Синодик» словами: «Можливо, деякі з померлих і не вписані, тому що померли і в полі, і в лісах, скрізь, і ніхто не турбувався, щоб їх поховати по-християнськи. Так Ти, Господи, пом'яни імена їх... Імена підчеркнуті червоним — поховані по-християнські, інші трупи кидали навіть по кілька і так їх засипали». Підкресленими були шість десятків імен. На III Липовецькій райпартконференції, що відбулася 30 грудня 1933 року, уповноважений тов. Пасулько цинічно заявив: «Колгосп с. Коханівка був розвалений, зараз робота організована, вжиті заходи до зміцнення колгоспу... Ще класово-ворожий елемент не вибитий зовсім з колгоспу...»[6][7][8].
В поселенні народився:
- Величко Олег Миколайович (* 1958) — український науковець, метролог.
- Гідрологічна пам'ятка природи місцевого значення Джерело «Дзеркальне»
-
Центральна частина села
-
В'їзд до села зі сторони Косаківки
-
Ставок між Козинцями та Коханівкою
-
Кам'яниця Раковського, XIX ст.
-
Будівля продмагу 1970-х рр на колишній ринковій площі
-
Вигляд Успенської церкви та архітектурного середовища давньої ринкової церкви
.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 3 жовтня 2021. Процитовано 2 жовтня 2021.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 18 липня 2012. Процитовано 12 грудня 2010.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Кохановка (Коханівка): Кохангород (Коханград) и его замок. Замки и Крепости Украины - Форум (укр.). Архів оригіналу за 18 жовтня 2021. Процитовано 18 жовтня 2021.
- ↑ Нейман, Ц. (1889). Старая Брацлавщина и ее люди. Т. Киевская старина, 10. Киев.
- ↑ Дело Подольской Губернской Чертежной о камеральном описании Винницкого уезда за 1800 г.описание Винницкого уезда, 1799 г. ДАХмО, ф. 115, оп.2, спр.215.
- ↑ ДАВО. Ф. П-873, оп. 1, спр. 59. — Арк. 5.
- ↑ На чорній дошці. Голодомор на прикладі одного регіону. / О.І. Роговий. Вінниця : ТОВ «Меркьюрі-Поділля», 2019. — 164 с.; іл. — ISBN 978-966-2696-90-5 — с. 76.
- ↑ Коханівка. Геоінформаційна система місць «Голодомор 1932—1933 років в Україні». Український інститут національної пам'яті. Процитовано 18 червня 2020.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з параметром url-status, але без параметра archive-url (посилання)
- Жарких М. І. Храми Поділля [Архівовано 10 листопада 2017 у Wayback Machine.]
- Ко́зинці // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.374
- Погода в селі Коханівка [Архівовано 19 жовтня 2018 у Wayback Machine.]
![]() |
Це незавершена стаття з географії Вінницької області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() | |
---|---|
Міста | |
Смт | |
Селища | |
Села | Берестівка • Біла • Білозерівка • Богданівка • Брицьке • Вахнівка • Вербівка • Вернянка • Війтівці • Вікентіївка • Ганнівка • Гордіївка • Журава • Зозів • Зозівка • Іваньки • Кобильня • Козинці • Конюшівка • Королівка • Косаківка • Костянтинівка • Коханівка • Лозувата • Лукашівка • Нападівка • Нарцизівка • Нова Прилука • Нове • Олександрівка • Пеньківка • Петрівка • Пісочин • Попівка • Приборівка • Росоша • Сиваківці • Скитка • Славна • Соболівка • Стара Прилука • Струтинка • Теклинівка • Троща • Улянівка • Хороша • Чупринівка • Шендерівка • Щаслива • Ясенки |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.