Даніель Рондо
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Даніель Рондо | ||||
---|---|---|---|---|
фр. Daniel Rondeau | ||||
![]() | ||||
Народився | 7 травня 1948[1][2][3] (76 років) Ле-Меній-сюр-Оже[3] | |||
Країна | ![]() | |||
Діяльність | письменник, журналіст, дипломат | |||
Сфера роботи | творче та професійне письмоd[4], журналістика[4], дипломатія[4] і проза[4] | |||
Заклад | Ліберасьйон, Нувель Обс, Ле-Монд, L'Express і Paris Match | |||
Magnum opus | Q42370135? | |||
Членство | Французька академія[5] | |||
Партія | Gauche prolétarienned[6] | |||
Брати, сестри | Gérard Rondeaud[6] | |||
Нагороди | ||||
| ||||
![]() | ||||
Даніель Рондо (фр. Daniel Rondeau; нар. 7 травня 1948, Ле-Меній-сюр-Оже) — французький письменник, журналіст і дипломат. Член Французької академії з 2019 року.
Народився 7 травня 1948 року в Ле-Меній-сюр-Оже, дитячі роки провів у Шалон-сюр-Марн, здобув вищу юридичну освіту в Університеті Пантеон-Ассас (Париж). У юності став активістом маоїстської партії «Пролетарські ліві», на початку 1970-х чотири роки працював робітником на заводі з виробництва ізоляторів у Нансі (1988 року опублікував книгу під назвою «Ентузіазм» про цей період свого життя). У 1979 році побачила світ перша книга Рондо — «Chagrin lorrain, la vie ouvrière en Lorraine (1870—1914)» (Лотарінгська скорбота — життя робітників у Лотарінгії (1870—1914)), написана у співавторстві з Франсуа Боденом. У 1977 році розпочав журналістську кар'єру на радіостанції Radio Nord-Est (найвищим досягненням там стало інтерв'ю з Джонні Голлідеєм), з 1982 по 1985 рік був головним редактором відділу культури в газеті Liberation. З 1986 по 1998 рік — відомий репортер тижневика Le Nouvel Observateur, у 1999—2006 роках співпрацював у журналі L'Express, а також у Paris-Match. Займався видавничою діяльністю, наприкінці 1980-х став співзасновником видавництва Quai Voltaire. У 2008—2011 роках був послом Франції на Мальті, у 2011—2013 роках — постійним представником Франції при ЮНЕСКО. У 2017 році книга Рондо «Mécaniques du chaos» (Механіки хаосу) була удостоєна Великої премії Французької академії за роман.
6 червня 2019 року обраний членом Французької академії на місце, що залишалося вакантним після смерті Мішеля Деона.
Література та бібліографія | |
---|---|
Словники та енциклопедії | |
Довідкові видання | |
Нормативний контроль | BanQ: 0000294409 · BIBSYS: 8076641, 98076641 · BNF: 11922528h · CiNii: DA0146667X · FAST: 57535 · GND: 132675951 · GKG: /g/122yh5g1 · ICCU: CFIV113139 · ISNI: 0000000115982295 · J9U: 987007429391305171 · LCCN: n80087415 · MAK: 9810609811705606 · NDL: 00473991 · NKC: mzk20231179546 · NTA: 074558323 · NUKAT: n2004089461 · PUSC: 135667 · SHARE: 551743 · SUDOC: 027107809 · VIAF: 14776091 |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.