Губернатор штату Мен
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Губернатор штату Мен | |
---|---|
![]() Печатка Губернатора штату Мен | |
Стиль | Шановний/Шановна |
Тип | губернатор штату або території США, голова держави і голова уряду |
Член | Government of Mained |
Резиденція | Дім Блейна (The Blaine House) |
Місце | The Blaine Housed |
Термін каденції | 4 роки, не більше 2 строків підряд |
Створення | 15 березня, 1820 |
Перший на посаді | Вільям Кінг |
Заступник | President of the Maine Senated |
Платня | $70,000 [1] |
Вебсайт | Офіційний сайт |
Губернатор штату Мен — голова виконавчої влади в штаті Мен. До того, як Мен було прийнято до США в 1820 році, Мен був частиною штату Массачусетс, а губернатор штату Массачусетс був головою виконавчої влади.
Нинішній губернатор штату Мен — Джанет Міллс, демократка, яка вступила на посаду 2 січня 2019 року.
Губернатор штату Мен отримує зарплату в розмірі 70 000 доларів, що станом на 2016 рік є найнижчою (на 20 000 доларів) заробітною платою серед 50 губернаторів штатів. [2]
Згідно з розділом 4 статті V, особа повинна до початку терміну перебування на посаді досягти 30 років, 15 років — бути громадянином США та п'ять років — мешканцем Мен. Губернатор повинен зберігати місце проживання в Мен протягом усього свого терміну. Розділ 5 передбачає, що особа не може обіймати посаду губернатора,[3] займаючи будь-яку іншу посаду в США, штаті Мен або мати «будь-яку іншу владу».
Губернатори обираються безпосередньо на чотири роки, з обмеженням строку двох послідовно обраних термінів. Таким чином, губернатор може служити необмежену кількість термінів, доки вони виконуватимуть повноваження не більше двох підряд (стаття V, розділ 2).[3] Вибори проходять шляхом народного голосування, але якщо двоє людей сперечаються за перше місця, законодавчий орган збирається на спільній сесії, щоб вибрати між ними (стаття V, розділ 3).[3].
Губернатор є головнокомандуючим «армії і флоту Штату та міліції» (Департаменту оборони, ветеранів та управління надзвичайних ситуацій, тобто Національної гвардії Мен), за винятком коли вони не знаходяться під федеральним контролем (стаття V, розділ 7).[3] Зазвичай, губернатор має повноваження призначати цивільних, військових та судових службовців (окрім заповідальних суддів та мирових суддів), за умови підтвердження Законодавчим органом, якщо Конституція Мен чи статут не передбачають інший спосіб призначення (Розділ 8 статті V).[3] Він або вона також має право надавати помилування, відстрочку та комутації, за винятком випадків імпічменту. Це повноваження помилування також включає ювенальні правопорушення (стаття V, розділ 11).[3]
Губернатор здійснює контроль за виконавчою владою, до складу якої входять державні установи штату Мен. Їх кабінет часто називають уповноваженими штату, які, як правило, висуваються губернатором, але затверджуються законодавчим органом штату Мен.
Станом на січень 2019 року кабінет є таким:[4]
Кабінет Міллз | ||
---|---|---|
Посада | Назва | З року |
Губернатор | Джанет Міллз | 2019 |
Уповноважений Департаменту адміністративних та фінансових послуг | Кірстен Фігероа[5] | 2019 |
Уповноважений Департаменту сільського господарства, природокористування та лісового господарства | Аманда Біл[6] | 2019 |
Уповноважений Департаменту з питань виконання покарань | Рандалл Ліберті[7] | 2019 |
Уповноважений Департаменту оборони, ветеранів та управління надзвичайними ситуаціями | Дуглас Фарнхем[8] | 2016 |
Уповноважений Департаменту економічного та громадського розвитку | Хізер Джонсон[9] | 2019 |
Уповноважений Департаменту освіти | Пендер Макін[10] | 2019 |
Уповноважений Департаменту охорони навколишнього середовища | Джеррі Рейд[11] | 2019 |
Уповноважений Департаменту охорони здоров'я та соціальних служб | Джоан Ламбре[12] | 2019 |
Уповноважений Департаменту внутрішнього рибальства та дикої природи | Джуді Камю[13] | 2019 |
Уповноважений Департаменту морських ресурсів | Патрік К. Келіхер[8] | 2012 |
Уповноважений Департаменту громадської безпеки | Майкл Сосшок[7] | 2019 |
Уповноважений Департаменту транспорту | Брюс Ван Нот[14] | 2019 |
Уповноважений Департаменту праці | Лора Фортман[15] | 2019 |
Уповноважений Департаменту професійного та фінансового регулювання | Енн Хед[8][16] | 2011 |
Виконавчий директор Компенсаційної комісії працівників | Джон Роде[17] | 2019 |
Мен — один із п'яти штатів, який не має посади лейтенант-губернатора[18] Відповідно до чинного законодавства, якщо посада губернатора є вакантною, губернатором стає президент сенату Мен. З 5 грудня 2018 року президентом Сенату є демократ Трой Джексон.[19]
Дім Блейна в місті Огаста є офіційним особняком губернатора, і розташований через дорогу від Капітолію штату Мен. Він став офіційною резиденцією в 1919 році і названий за іменем Джеймса Г. Блейна, який колись володів цим особняком. Будинок був побудований капітаном Джеймсом Холлом у 1833 році та оголошений Національною історичною пам'яткою у 1964 р..[20]
- ↑ CSG Releases 2013 Governor Salaries. The Council of State Governments. 25 червня 2013. Архів оригіналу за 20 вересня 2020. Процитовано 23 листопада 2014.
- ↑ Burnett, Jennifer (19 липня 2016). Governors' Salaries 2016. The Council of State Governments. Архів оригіналу за 21 жовтня 2016. Процитовано 21 жовтня 2016.
- ↑ а б в г д е Maine Constitution Article V [Архівовано 7 липня 2013 у Archive.is], maine.gov.
- ↑ Cabinet | Office of Governor Janet T. Mills. www.maine.gov. Архів оригіналу за 17 квітня 2020. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ Thistle, Scott; Herald, Press (17 грудня 2018). Mills picks official from Attorney General’s Office to be Maine’s finance chief. Kennebec Journal and Morning Sentinel. Архів оригіналу за 27 липня 2019. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ @onlinesentinel (18 січня 2019). Mills chooses head of farmland preservation group as agricultural commissioner: Amanda Beal grew up on a dairy farm in Litchfield and has served as president and CEO of Maine Farmland Trust since 2016. #mepolitics @JanetMillsforME bit.ly/2swObWM (Твіт) — через Твіттер.
- ↑ а б Miller, Kevin (21 грудня 2018). To lead Department of Labor, Mills picks someone who’s done it before. Lewiston Sun Journal. Архів оригіналу за 13 квітня 2021. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ а б в Overton, Penelope (3 січня 2019). Gov. Mills wants fisheries commissioner, 2 others to stay on in her administration. Press Herald. Архів оригіналу за 11 березня 2020. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Thistle, Scott (27 грудня 2018). Nominee for Mills Cabinet sees broadband access as key to Maine economy. Press Herald. Архів оригіналу за 4 березня 2020. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Thistle, Scott (26 грудня 2018). Mills nominates Brunswick school administrator to be Maine’s education chief. Press Herald. Архів оригіналу за 18 березня 2020. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Billings, Randy (2 січня 2019). Mills picks attorney for environmental protection chief. Press Herald. Архів оригіналу за 14 серпня 2020. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Thistle, Scott (14 грудня 2018). Mills names Mainer with White House experience to lead state’s ‘most important department’. Press Herald. Архів оригіналу за 8 жовтня 2019. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Janet Mills nominates first woman to serve as commissioner of DIF&W. Bangor Daily News (амер.). Архів оригіналу за 13 березня 2020. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Thistle, Scott (20 грудня 2018). Mills wants turnpike official to change lanes and lead transportation department. Press Herald. Архів оригіналу за 21 лютого 2020. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Miller, Kevin (21 грудня 2018). To lead Department of Labor, Mills picks someone who’s done it before. Lewiston Sun Journal. Архів оригіналу за 13 квітня 2021. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Anne Head | Office of Governor Janet T. Mills. www.maine.gov. Архів оригіналу за 23 вересня 2020. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ AP. Maine Gov.-elect Taps Former Labor Chief To Head Department. www.mainepublic.org. Архів оригіналу за 24 жовтня 2020. Процитовано 4 січня 2019.
- ↑ Governor of Maine | Vacancies. Ballotpedia. Архів оригіналу за 7 жовтня 2017. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ Russell, Eric (10 листопада 2018). Maine Senate Democrats and Republicans choose new leaders. Portland Press Herald. Архів оригіналу за 5 липня 2019. Процитовано 10 листопада 2018.
- ↑ «Blaine House — Maine's Governor's Mansion» [Архівовано 5 січня 2020 у Wayback Machine.].
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.