Грабіж
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f4/Bundesarchiv_Bild_102-12763%2C_Bank%C3%BCberfall.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_102-12763%2C_Bank%C3%BCberfall.jpg)
Грабі́ж або грабу́нок — відкрите викрадення чужого майна.
Грабіж є різновидом викрадення, вирізняючись з-поміж інших видів викрадення тим, що грабіжник не приховує свого наміру протиправно вилучити майно в потерпілого, при цьому ігнорує волю потерпілого чи третіх осіб.
Завдяки характеру ставлення злочинця до своїх дій грабіж є злочином підвищеної суспільної небезпеки, у порівнянні з таким різновидом викрадення, як крадіжка[1][2].
Найдавнішим правовим пам'ятником, що виділяють грабіж в особливий склад злочину, були Закони Хаммурапі (ст. 22, 23, 24). Також розрізняють грабіж і крадіжку давньоіндійські Закони Ману. Фома Аквінський визначає грабіж (rapina) як «застосування насильства і примусу при неправосудному відібрання у людини його власності».
Згідно статті 186 ККУ, в Україні грабежем вважається відкрите викрадення чужого майна. Воно карається штрафом від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на 120—240 годин, чи виправними роботами на строк до 2 років, або арештом на строк до 6 місяців, або позбавленням волі на строк до 4 років[3].
2010 року прокуратура Білорусі врахували 4.170 грабежів (понад 4 на 10 000 жителів).
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/Courtois.jpg/220px-Courtois.jpg)
Кримінальний кодекс Канади передбачає покарання за грабіж із максимальним терміном у вигляді довічного позбавлення волі. Якщо обвинувачений використовував для пограбування заборонену вогнепальну зброю, передбачено обов'язкове мінімальне покарання терміном п'ять років за перший злочин та сім років за наступні злочини[4].
У США грабіж як правило трактується, як складніша форми крадіжки. Максимальний вирок за пограбування в Каліфорнії складає 9 років[5].
Сила, застосована під час крадіжки, перетворить її на розбій, якщо крадіжку не завершено[6]. Крадіжка в США вважається завершеною, якщо злочинець дістається до місця тимчасової безпеки з майном[7].
Статті 237 Кримінального кодексу Іспанії описує грабіжника як людину, хто з метою отримання прибутку, вилучає рухомі речі інших людей, застосовуючи силу, щоб отримати доступ до їхнього знаходження або насильства чи залякування. Незважаючи на поширені переконання, крадіжка, чи то з силою, чи з насильством або залякуванням, — це завжди злочин, незалежно від об'єму вкраденого.
Газова зброя за кримінальним законодавством Польщі класифікується як вогнепальна. Застосуванням зброї, ножа чи іншого небезпечного предмета не обов'язково вважається його використання. Досить, щоб злочинець демонстрував жертві їхню наявність. Пограбування карається позбавленням волі від 3 місяців до 5 років позбавлення волі.
У Бразилії покарання, передбачене за такий злочин, складає позбавлення волі на 4-10 років та штраф (ст. 157 Кримінального кодексу).
Це ж покарання застосовується і до тих, хто після крадіжки застосовує насильство над людиною або погрожує їй, щоб забезпечити безкарність за вчинення злочину (ст. 157, § 1).
Штраф збільшується на 30-50 %, якщо насильство чи погроза здійснюються із застосуванням зброї. Якщо насильство призведе до тяжких тілесних ушкоджень, покарання — позбавлення волі 7-15 років та штраф. Якщо настає смерть, позбавлення волі становить 20-30 років. Це так званий пограбування, що вважається тяжким злочином.
Відповідно до статті 161 КК РФ грабіж — це відкрите викрадення чужого майна. Грабіж не може кваліфікуватися як злочин, вчинений через необережність.
Відкритим викраденням чужого майна є таке, що відбувається у присутності власника майна або на очах у сторонніх, коли особа, яка вчиняє цей злочин, усвідомлює, що присутні при цьому особи розуміють протиправний характер його дій незалежно від того, чи вжили вони заходів до припинення цих дій чи ні[8].
- Кримінальний кодекс України [Архівовано 25 листопада 2009 у Wayback Machine.], ст. 186
- Грабіж // Велика українська юридична енциклопедія. У 20 т. Т. 17. Кримінальне право / В. Я. Тацій (відп. ред.) та ін. — 2017. — С. 124. — ISBN 978-966-937-261-1.
- Грабіж [Архівовано 3 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998. — Т. 1 : А — Г. — 672 с. — ISBN 966-7492-00-X.
- Грабіж, грабування [Архівовано 14 червня 2021 у Wayback Machine.] // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1958. — Т. 1, кн. II : Літери В — Ґ. — С. 276. — 1000 екз.
- ↑ I've been burgled. What should I do now? | Ajax Systems Blog. Ajax Systems (англ.). Архів оригіналу за 24 січня 2020. Процитовано 21 січня 2020.
- ↑ Стаття 186. Грабіж. Архів оригіналу за 25 листопада 2009. Процитовано 10 грудня 2009.
- ↑ Кримінальний кодекс України. Архів оригіналу за 25 листопада 2009. Процитовано 10 грудня 2009.
- ↑ Branch, Legislative Services (18 грудня 2019). Consolidated federal laws of canada, Criminal Code. laws-lois.justice.gc.ca. Архів оригіналу за 22 січня 2020. Процитовано 21 січня 2020.
- ↑ CA Codes (pen:211-215). web.archive.org. 23 жовтня 2012. Архів оригіналу за 23 жовтня 2012. Процитовано 21 січня 2020.
- ↑ People v. Gomez (2008) 43 Cal.4th 249, 254.
- ↑ People v. Flynn (2000) 77 Cal.App.4th 766, 772, 91 Cal.Rptr.2d 902.
- ↑ Постановление Пленума Верховного Суда РФ от 27.12.2002 N 29 "О судебной практике по делам о краже, грабеже и разбое" (с изменениями и дополнениями) | ГАРАНТ. base.garant.ru. Архів оригіналу за 30 липня 2017. Процитовано 21 січня 2020.
Словники та енциклопедії | |
---|---|
Довідкові видання | |
Нормативний контроль |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.