Гарольд Макміллан
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Гарольд Макміллан Harold Macmillan | |||
![]() | |||
![]() | |||
| |||
---|---|---|---|
10 січня 1957 — 18 жовтня 1963 | |||
Монарх: | Єлизавета II | ||
Попередник: | Ентоні Іден | ||
Наступник: | Александр Дуглас-Г'юм | ||
| |||
20 грудня 1955 — 13 січня 1957 | |||
Прем'єр-міністр: | Ентоні Іден | ||
Попередник: | Реб Батлер | ||
Наступник: | Пітер Торнікрофт | ||
| |||
7 квітня 1955 — 20 грудня 1955 | |||
Прем'єр-міністр: | Ентоні Іден | ||
Попередник: | Ентоні Іден | ||
Наступник: | Селвін Ллойд | ||
| |||
19 жовтня 1954 — 7 квітня 1955 | |||
Прем'єр-міністр: | Вінстон Черчилль | ||
Попередник: | Гаролд Александер | ||
Наступник: | Селвін Ллойд | ||
| |||
25 травня 1945 — 26 липня 1945 | |||
Прем'єр-міністр: | Вінстон Черчилль | ||
Попередник: | Арчібальд Сінклер | ||
Наступник: | Віндгем Портал | ||
Народження: |
10 лютого 1894[1][2][…] Челсі, Кенсінгтон і Челсі, Великий Лондон, Лондон[d], Англія, Сполучене Королівство | ||
Смерть: |
29 грудня 1986[1][2][…] (92 роки) Сассекс, Південно-Східна Англія, Англія, Велика Британія | ||
Поховання: | Сассекс | ||
Країна: | Велика Британія | ||
Релігія: | Англіканство[4] | ||
Освіта: | Коледж Бейлліол, Ітонський коледж і Summer Fields Schoold | ||
Партія: | Консервативна партія | ||
Батько: | Maurice Crawford Macmilland[5] | ||
Мати: | Helen Artie Tarleton Bellesd[6][5] | ||
Шлюб: | Dorothy Macmilland[5] | ||
Діти: | Maurice Macmilland[5], Caroline Faberd[5], Catherine Macmilland[6][5] і Sarah Heathd[5] | ||
Нагороди: | |||
Гарольд Макміллан (англ. Harold Macmillan, 1894—1986; з 1984 1-й граф Стоктонський, англ. 1st Earl of Stockton), британський політик-консерватор, 65-й прем'єр-міністр Великої Британії з 1957 по 1963 р. Власник видавництва Macmillan Publishers. Почесний член Британської академії (1981)[7].
Депутат Палати громад з 1924 р. 1945 року міністр авіації (у кабінеті Черчилля), у 1954—1955 рр. міністр оборони, у 1955 р. — міністр закордонних справ, у 1955—1957 рр. — канцлер скарбниці. Після відставки сера Ентоні Ідена обраний лідером Консервативної партії й автоматично призначений королевою на прем'єрську посаду.
На цій посаді зробив внесок до боротьби за ядерну безпеку Великої Британії та ядерне роззброєння; він уклав із США угоду про доступ Британії до американських ядерних ракет і брав участь у розробці договору із США та СРСР про часткову заборону випробувань (1963; перша спроба у 1960 р. не вдалася через політ Гері Паверса). За це Шарль де Голль наклав вето на прийняття Великої Британії до ЄЕС, оскільки боявся проникнення американської ядерної зброї до Європи.
За нього відбулось потужне економічне зростання; у 1959 р. консерватори домоглись значної більшості у Палаті громад, й Макміллан вимовив знамениту фразу, звертаючись до виборців: так добре вам ще не бувало!
У 1960 році Макміллан вирушив з офіційним візитом до Африки, відвідав Гану, Нігерію та Родезію. А виступаючи 3 лютого 1960 року у Кейптауні, оголосив, що «над цим континентом віє „вітер змін“. І Велика Британія змушена на це зважати». Після цього, у 1960 році, більшість африканських колоній здобули незалежність, тому цей рік у літературі заведено називати «роком Африки».
Відомий був жорстким стилем керівництва, згодом перейнятим Маргарет Тетчер; у 1962 р. змінив увесь свій кабінет (так звана британська Ніч довгих ножів).
Положення кабінету було сильно затьмарене справою Проф'юмо (див. Проф'юмо Джон Денніс); але за рік до поразки консерваторів на виборах Макміллан пішов у відставку, оскільки йому був поставлений діагноз раку простати у безповоротній стадії. Проте діагноз виявився помилковим, і він прожив після того ще 23 роки.
У 1984 році Макміллану було дароване спадкове перство і графський титул, спадкоємцем якого став його старший син Моріс, також відомий політик, проте лише за місяць син помер. Після смерті Гарольда Макміллана у 1986 році 2-м графом Стоктонським і пером став його онук Олександр.
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б Encyclopædia Britannica
- ↑ а б SNAC — 2010.
- ↑ When Fisher resigned in 1961, Trushare.com, 17 березня 1963, архів оригіналу за 5 лютого 2012, процитовано 9 лютого 2012
- ↑ а б в г д е ж Kindred Britain
- ↑ а б Lundy D. R. The Peerage
- ↑ British Academy | The Fellowship — Fellows Archive[недоступне посилання з серпня 2019]
- Р. А. Кривонос. Макміллан Гарольд // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.2 — 812с. ISBN 966-316-045-4
XVIII століття | 1. Волпол • 2. Комптон • 3. Пелем • 4. Пелем-Голлс (вперше) • 5. Кавендіш • 6. Пелем-Голлс (вдруге) • 7. Стюарт • 8. Гренвіль • 9. Вотсон-Вентворт (вперше) • 10. Пітт-старший • 11. Фіцрой • 12. лорд Норт • 13. Вотсон-Вентворт (вдруге) • 14. Петті-Фіцморіс • 15. Кавендіш-Бентінк (вперше) • 16. Пітт-молодший | |
---|---|---|
XIX століття | 16. Пітт-молодший (вперше) • 17. Аддінгтон • 18. Пітт-молодший (вдруге) • 19. лорд Гренвіль • 20. Кавендіш-Бентінк (вдруге) • 21. Персіваль • 22. Дженкінсон • 23. Каннінг • 24. Робінсон • 25. Веллінгтон (вперше) • 26. Ґрей • 27. Мельбурн (вперше) • 28. Веллінгтон (вдруге) • 29. Піль (вперше) • 30. Мельбурн (вдруге) • 31. Піль (вдруге) • 32. Расселл (вперше) • 33. Дербі (вперше) • 34. Гамільтон-Гордон • 35. Пальмерстон (вперше) • 36. Дербі (вдруге) • 37. Пальмерстон (вдруге) • 38. Расселл (вдруге) • 39. Дербі (втретє) • 40. Дізраелі (вперше) • 41. Гладстон (вперше) • 42. Дізраелі (вдруге) • 43. Гладстон (вдруге) • 44. Солсбері (вперше) • 45. Гладстон (втретє) • 46. Солсбері (вдруге) • 47. Гладстон (вчетверте) • 48. Розбері • 49. Солсбері | |
XX століття | 49. Солсбері (втретє) • 50. Балфур • 51. Кемпбелл-Баннерман • 52. Асквіт • 53. Ллойд Джордж • 54. Бонар Лоу • 55. Болдвін (вперше) • 56. Макдональд (вперше) • 57. Болдвін (вдруге) • 58. Макдональд (вдруге) • 59. Болдвін (втретє) • 60. Чемберлен • 61. Черчилль (вперше) • 62. Еттлі • 63. Черчилль (вдруге) • 64. Іден • 65. Макміллан • 66. Дуглас-Г'юм • 67. Вільсон (вперше) • 68. Гіт • 69. Вільсон (вдруге) • 70. Каллаган • 71. Тетчер • 72. Мейджор • 73. Блер | |
XXI століття |
XVIII ст. | Чарльз Джемс Фокс (1782) • Томас Робінсон (1782—1783) • Чарльз Джемс Фокс (1783) • Джордж Наджент-Темпл-Гренвіль (1783) • Френсіс Осборн (1783—1791) • Вільям Гренвіль (1791—1801) | |
---|---|---|
XIX ст. | Роберт Дженкінсон (1801—1804) • Дадлі Райдер (1804—1805) • Генрі Фіппс (1805—1806) • Чарльз Джемс Фокс (1806) • Чарльз Грей (1806—1807) • Джордж Каннінг (1807—1809) • Генрі Баферст (1809) • Річард Велслі (1809—1812) • Роберт Стюарт (1812—1822) • Джордж Каннінг (1822—1827) • Джон Ворд (1827—1828) • Джордж Гамільтон-Гордон (1828—1830) • Генрі Джон Темпл (1830—1834) • Артур Веллслі (1834—1835) • Генрі Джон Темпл (1835—1841) • Джордж Гамільтон-Гордон (1841—1846) • Генрі Джон Темпл (1846—1851) • Гренвілл Левесон-Гоуер (1851—1852) • Джеймс Гарріс (1852) • Джон Расселл (1852—1853) • Джордж Кларендон (1853—1858) • Джеймс Гарріс (1858—1859) • Джон Расселл (1859—1865) • Джордж Кларендон (1865—1866) • Едвард Стенлі (1866—1868) • Джордж Кларендон (1868—1870) • Гренвілл Левесон-Гоуер (1870—1874) • Едвард Стенлі (1874—1878) • Роберт Гаскойн-Сесіл (1878—1880) • Гренвілл Левесон-Гоуер (1880—1885) • Роберт Гаскойн-Сесіл (1885—1886) • Арчибальд Прімроуз (1886) • Стаффорд Норткот (1886—1887) • Роберт Гаскойн-Сесіл (1887—1892) • Арчибальд Прімроуз (1892—1894) • Джон Вудгаус (1894—1895) • Роберт Гаскойн-Сесіл (1895—1900) | |
XX ст. | Генрі Петті-Фітцморіс (1900—1905) • Едвард Ґрей (1905—1916) • Артур Джеймс Балфур (1916—1919) • Джордж Керзон (1919—1924) • Джеймс Рамсей Макдональд (1924) • Остін Чемберлен (1924—1929) • Артур Гендерсон (1929—1931) • Руфус Айзекс (1931) • Джон Саймон (1931—1935) • Семюель Гор (1935) • Ентоні Іден (1935—1938) • Едуард Вуд (1938—1940) • Ентоні Іден (1940—1945) • Ернест Бевін (1945—1951) • Герберт Моррісон (1951) • Ентоні Іден (1951—1955) • Гарольд Макміллан (1955) • Селвін Ллойд (1955—1960) • Александр Дуглас-Г'юм (1960—1963) • Річард Остін Батлер (1963—1964) • Патрік Гордон Вокер (1964—1965) • Майкл Стюарт (1965—1966) • Джордж-Браун (1966—1968) • Майкл Стюарт (1968—1970) • Александр Дуглас-Г'юм (1970—1974) • Джеймс Каллаган (1974—1976) • Ентоні Кросленд (1976—1977) • Девід Оуен (1977—1979) • Пітер Карінгтон (1979—1982) • Френсіс Пім (1982—1983) • Джеффрі Гау (1983—1989) • Джон Мейджор (1989) • Дуглас Герд (1989—1995) • Малкольм Ріфкінд (1995—1997) • Робін Кук (1997—2001) | |
XXI ст. | Джек Стро (2001—2006) • Маргарет Беккет (2006—2007) • Девід Мілібенд (2007—2010) • Вільям Гейґ (2010—2014) • Філіп Геммонд (2014—2016) • Борис Джонсон (2016—2018) • Джеремі Гант (2018—2019) • Домінік Рааб (2019—2021) • Ліз Трасс (2021—2022) • Джеймс Клеверлі (2022—2023) • Девід Камерон (2023—2024) • Девід Леммі (з 2024) |
![]() |
Це незавершена стаття про політичного діяча. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.