Гадюкові
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Гадюкові | |
---|---|
![]() | |
Гадюка аспідова | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клас: | Плазуни (Reptilia) |
Ряд: | Лускаті (Squamata) |
Підряд: | Змії (Serpentes) |
Інфраряд: | Alethinophidia |
Клада: | Вищі змії (Caenophidia) |
Клада: | Colubroides |
Родина: | Гадюкові (Viperidae) Oppel, 1811 |
Підродини | |
| |
![]() |
Гадю́кові[1] (Viperidae) — родина отруйних змій, поширених у всьому світі, крім Австралії та Мадагаскару. В Україні зустрічається 3 види гадюк: гадюка звичайна, гадюка Нікольського та гадюка степова східна, або гадюка Ренарда.
Всі гадюкові мають пару відносно довгих, порожнистих всередині «ікол» (отруйних зубів), які використовуються для виділення отрути з отруйних залоз, що містяться за верхньою щелепою. Ці ікла розташовані в передній частині пащі на верхньощелепній кістці, здатній до обертання назад-вперед. Коли вони не використовуються, ікла складені назад і закриті плівковою оболонкою. Ліве і праве ікло обертаються незалежно одне від одного. Під час сутички паща відкривається на кут до 180 градусів, а її кістки обертається вперед, вип'ячуючи ікла. Щелепи змикаються при контакті, а сильні м'язи, що є навколо отруйних залоз, скорочуються, виділяючи при цьому отруту. Ця дія миттєва і є радше ударом, ніж укусом. Змії використовують цей механізм як для знерухомлення жертви, так і для самооборони.
Голова у змій округло-трикутної форми з притупленим носовим кінцем і скроневими кутами, що сильно випирають убік. На верхньому кінці носа, між ніздрями, у деяких видів є одиночні або парні вирости, утворені лусками. У деяких видів подібні вирости стирчать над очима, утворюючи щось подібне до ріжків. Очі невеликі, з вертикальною зіницею. Зіниці можуть як розкриватися у всю ширину ока, так і змикатися майже повністю, що дозволяє зміям бачити при будь-якому освітленні. Над очима зазвичай виступає невеликий вал, освічений лусками. Добре розвинений вал додає змії серйозний або навіть злобний вигляд. Тіло коротке, потовщене — особливо в середній частині. Хвіст короткий. Забарвлення змінюється сильно залежно від виду і місця існування, але завжди захисне і приховує змію на тлі ландшафту.
Гадюкові пристосовуються до будь-якого ландшафту до 3000 метрів над рівнем моря і як правило ведуть наземний спосіб життя. Зазвичай ці змії є хижаками, що віддають перевагу нічному способу життя. В порівнянні з іншими зміями вважаються повільнішими, полюючи в основному в нічний час, вичікуючи здобич у засідці. Харчуються дрібними гризунами, земноводними, птахами, деякими комахами, залежно від місця існування. Укушена жертва як правило гине протягом кількох хвилин від гемолітичної дії. Після цього змія заковтує жертву.
- ↑ Маркевич, О. П. Російсько-українсько-латинський зоологічний словник. Номенклатура. — Київ : Наук. думка, 1983. — С. 160.
- 5 отруйних змій України [Архівовано 21 вересня 2011 у Wayback Machine.] (укр.)
- Videridae [Архівовано 9 листопада 2008 у Wayback Machine.] TIGR reptile database (англ.)
![]() |
Це незавершена стаття з герпетології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
Словники та енциклопедії | |
---|---|
Довідкові видання | |
Нормативний контроль |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.