Венеційська комісія
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Венеційська комісія | |
Дата створення / заснування | 10 травня 1990[1] |
---|---|
Офіційна назва | англ. European commission for democracy through law |
Сфера роботи | конституція |
Офіційна мова | англійська і французька |
Батьківська організація | Рада Європи |
Розташування штаб-квартири | Страсбург |
Сфера зацікавлень | конституційне право |
![]() | |
Офіційний сайт |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0c/Members_of_the_Venice_Commission.png/300px-Members_of_the_Venice_Commission.png)
Венеційська комісія[2][3], або Венеціа́нська комі́сія[4][5] — дорадчий орган Ради Європи з питань конституційного права, котрий надає висновки про відповідність проєктів законодавчих актів європейським стандартам та цінностям. Офіційна назва — Європейська комісія за демократію через право.
Комісія є форумом, у ході якого країни можуть обмінюватися інформацією, вчитися один у одного, обговорювати ідеї та проєкти, пов'язані з конституційними питаннями.
Членами є «поважні академіки, зокрема в царині конституційного та міжнародного права, судді верховних або конституційних судів та члени національних парламентів». Члени обираються своїми державами терміном на чотири роки. Серед інших відомих академіків і суддів, у різний час до складу комісії входили:
- Уго Міфсуд Боннічі (професор права та колишній президент Мальти),
- Жан-Клод Колльяр[fr] (канцлер Паризького університету, колишній член Конституційної ради),
- Крістоф Грабенвартер[de] (голова Конституційного суду Австрії),
- Вольфганг Гоффманн-Рім[en] (колишній суддя Конституційного суду Німеччини),
- Жан Ерік Гельгезен (професор Університету Осло)
- Ганна Сухоцька (колишній прем'єр-міністр Польщі, професор Познанського університету ім. Міцкевича та завідувач кафедри конституційного права),
- Грет Галлер[de] (старший лектор Університету Йоганна Вольфґанґа Ґете (Німеччина), колишній президент Парламенту Швейцарії),
- Клемен Яклич (лектор із права в Гарвардській школі права),
- Джеффрі Джовелл (професор права та колишній декан Університетського коледжу Лондона),
- Євген Танчев (президент Конституційного суду Болгарії),
- Каарло Туорі (професор юриспруденції Університету Гельсінкі),
- Пієтер Ван Дійк (державний секретар, голова комітету з конституційного права, колишній суддя Європейського суду з прав людини),
- Ян Велеерс[nl] (професор Університету Антверпена).
Керівник комісії обирається терміном на два роки з можливістю переобрання.
- Клер Базі-Малорі (з грудня 2021) — член Конституційної ради Франції з 2010 року[6]
- Джанні Букіккіо (2009—2021)[7]
- Сергій Ківалов
- Володимир Пилипенко — заступник[8]
- Ставнійчук Марина
- ↑ (unspecified title) — С. 15.
- ↑ Верховенство права (правовладдя): як його тлумачить Венеційська Комісія | Конституційний Суд України. ccu.gov.ua. Процитовано 5 листопада 2023.
- ↑ Венеційська комісія перейшла на російську. Як інституція Ради Європи підриває рух України до ЄС. Європейська правда (укр.). Процитовано 5 листопада 2023.
- ↑ Указ Президента України від 16 березня 2017 року № 65/2017 «Про призначення С. Головатого членом Європейської Комісії "За демократію через право" (Венеціанська Комісія)»
- ↑ Венеціанська комісія. Вища рада правосуддя.
- ↑ Призначено нового президента Венеційської комісії. РБК-Украина (рос.). Архів оригіналу за 10 грудня 2021. Процитовано 10 грудня 2021.
- ↑ Президенткою Венеційської комісії стала француженка Клер Базі-Малорі. Новини України - #Букви. 10 грудня 2021. Архів оригіналу за 10 грудня 2021. Процитовано 10 грудня 2021.
- ↑ Пилипенко: Венеційська Комісія вітає прагнення України щодо судової реформи, але проти радикальних звільнень суддів. Архів оригіналу за 24 жовтня 2015. Процитовано 16 січня 2016.
- Європейська комісія «Демократія через право» [Архівовано 20 вересня 2020 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998. — Т. 2 : Д — Й. — 744 с. — ISBN 966-7492-00-8.
- www.venice.coe.int — офіційний сайт «Венеційська комісія». (англ.)
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.