Веллс (місто)
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Веллс | ||||
---|---|---|---|---|
| ||||
![]() | ||||
Основні дані | ||||
51°12′34″ пн. ш. 2°38′42″ зх. д. / 51.20944444447221855° пн. ш. 2.645000000028° зх. д.Координати: 51°12′34″ пн. ш. 2°38′42″ зх. д. / 51.20944444447221855° пн. ш. 2.645000000028° зх. д. | ||||
Країна |
![]() | |||
Адмінодиниця | Мендіпd | |||
Населення |
10 536 осіб (2011), 11 145 осіб (2021)[1] | |||
Міста-побратими | Бад-Берка, Паре-ле-Моньяль, Бад-Дюркгайм, Фонтанеллато | |||
Телефонний код | (+44) 01749 | |||
Часовий пояс | UTC+0 (Велика Британія) | |||
GeoNames | 2634569, 7296047 | |||
OSM | r2922198 ·R | |||
Поштові індекси | BA5 | |||
Міська влада | ||||
Вебсайт | wells.gov.uk | |||
Мапа | ||||
![]() | ||||
| ||||
| ||||
![]() |
Веллс (англ. Wells) — єпархіальне місто і громада, адміністративний центр округу Мендіп в англійському графстві Сомерсет, південніше Бата, знамените своїм готичним собором[2].
Статус міста Веллс має з 1974 року (незважаючи на те, що на той момент у місті було 1205 жителів), за указом королеви Єлизавети II від 1 квітня 1974[3][4]. Це другий після Сіті найменший населений пункт зі статусом міста в Англії, але в Уельсі є ще менше місто — Сент-Дейвідс, це найменше місто у Великій Британії[5][6].
Назва міста означає англійською «джерела» і вказує на численні мінеральні ключі, якими він славився в минулому[7].
Місто було засноване римськими поселенцями, але важливим центром воно стало при саксах, коли король Вессексу Інє заснував кафедральний собор у 704 році[8].
Через двісті років місто стає резиденцією місцевого єпископа, але в 1088 році резиденція була переведена в Бат[9]. Це викликало серйозні суперечки між священниками Веллса та ченцями Бата. Суперечки тривали, доки єпархія не була перейменована на єпархію Бата і Веллса.
До 1160 року, перш ніж єпископ Роберт не уклав перший статут міста, Веллс був селом. У цьому ж 1160 році було дозволено торгувати та проводити ярмарки у місті.
Веллс був включений до Книги Страшного суду в 1086 як Велле, від старо-англійського слова wiells[10], і був вказаний не як місто, а поселення з чотирма садибами та населенням 132 людини, коли насправді в той час населення становило 500—600 осіб[11].
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b2/The_West_Front_-_Wells_Cathedral_-_geograph.org.uk_-_986698.jpg/250px-The_West_Front_-_Wells_Cathedral_-_geograph.org.uk_-_986698.jpg)
Під час англійської громадянської війни війська парламенту використовували собор як стайню для своїх коней і своїми пострілами зруйнували значну частину величних скульптур[12]. Вільям Пенн, який перебував у Веллсі незадовго до свого від'їзду в Америку, провів ніч на заїжджому дворі «The Crown Inn». Тут же його схопили за рішенням великого натовпу на ринку, але потім відпустили завдяки втручанню єпископа Бата і Веллса[13].
Під час повстання у Монмутширі повстанська армія напала на собор і зруйнувала його західну частину. Дах був використаний як вогнева точка, вікна розбиті, орган зламаний, а в притворі солдати тримали коней[14].
За 5 км від Веллса на річці Екс розташовувався порт Бледней, куди постачалися товари. У середні віки закордонна торгівля здійснювалася через порт Реклі. У XIV столітті французький корабель проплив річкою, й у 1388 року Томас Таннер з Веллса через порт Реклі почав експорт тканин і кукурудзи до Португалії, а отримував залізо і сіль. Веллс був центром виробництва тканин, але в XVI і XVII століттях обсяг торгівлі тканинами зменшився, проте місто зберегло свою важливу роль на ринку[15].
Під час Другої світової війни в парку Стовберрі (англ. Stowberry) в Веллсі розташовувався табір військовополонених, де в основному були італійські полонені, захоплені під час Західної пустельної кампанії. Згодом там утримувалися і полонені німці, захоплені під час боїв у Нормандії. Табір Пенлі (англ. Penleigh на Вукі-Голл-Роуд (англ. Wookey Hole Road) був німецьким робочим табором[16].
У Веллсі були відкриті три залізничні станції. Перша станція — Прайорі Роад (англ. Priory Road) — відкрилася в 1859 році і відносилась до Центральної залізниці Сомерсета (пізніше залізниця Сомерсета та Дорсета (англ. Somerset and Dorset Joint Railway)) і була розв'язкою на короткі відгалуження від Ґластонбері. Друга залізнична станція — Східний Сомерсет (англ. East Somerset) — була побудована на схід від Прайорі Роад в 1870, на відкритій ще в 1862 гілці від Вітема. У 1870 році на гілці Чеддер Веллі залізниці Брістоля та Ексетера (англ. Somerset and Dorset Joint Railway) від Яттона до Веллса була побудована третя станція. Цю станцію назвали згодом Такер-стріт (англ. Tucker Street)[17].
Але до 1963 року всі станції у Веллсі для пасажирів були закриті. А в наступному, 1964 році у Веллсі припинилися і вантажні перевезення.
У місті провів дитинство відомий британський режисер Едгар Райт, який зняв фільм «A Fistful of Fingers», в якому дія відбувається у місті Веллсі. Також Райт зняв у Веллсі «Круті фараони» і свій перший фільм «Dead Right».
- ↑ Parish Profiles // 2021 United Kingdom census — Office for National Statistics.
- ↑ Wells в онлайн-версії «Encyclopædia Britannica». 2014-03-01 (англ.)
- ↑ London Gazette, issue no. 46255, April 4, 1974
- ↑ Lornie Leete-Hodge. Curiosities of Somerset. — Bodmin : Bossiney Books, 1985. — С. 29. — ISBN 0906456983.
- ↑ Else, David (2009). Great Britain (Lonely Planet Country Guides). amazon.co.uk. с. 339. ISBN 978-1-74104-491-1. Процитовано 14 жовтня 2011.
- ↑ Wells City Council. wells.gov.uk. 2011. Архів оригіналу за 23 жовтня 2011. Процитовано 14 жовтня 2011.
Wells is England's smallest city
- ↑ Wells name (англ.). Архів оригіналу за 4 березня 2016.
- ↑ Wells Cathedral (англ.). Архів оригіналу за 4 липня 2013.
- ↑ Archeologic Excavations of Wells (PDF) (англ.). Архів оригіналу (PDF) за 24 березня 2012.
- ↑ Stephen Robinson. Somerset Place Names. Wimbourne: The Dovecote Press Ltd., 1992. ISBN 978-1-874336-03-7
- ↑ Michael Havinden. The Somerset Landscape. The making of the English landscape. London: Hodder and Stoughton, 1982. pp. 210. ISBN 0-340-20116-9
- ↑ History of the Cathedral of Wells (англ.). Архів оригіналу за 11 березня 2009.
- ↑ Memoirs of the Private and Public Life of William Penn [Архівовано 28 січня 2022 у Wayback Machine.] (англ.)
- ↑ Monmouthshire Rebellion (англ.).
((cite web))
: Недійсний|deadurl=dead
(довідка) - ↑ Somerset Historic Environment Record (англ.). Архів оригіналу за 2 грудня 2013.
- ↑ Prisoner of War Camps (1939—1948) (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 29 вересня 2009. Процитовано 28 січня 2022.
- ↑ Somerset and Dorset Joint Railway (англ.). Архів оригіналу за 7 січня 2009.
Географія та географічні карти | |
---|---|
Словники та енциклопедії | |
Довідкові видання | |
Нормативний контроль |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.