Ваханська мова
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
x̌ik zik | |
---|---|
Поширена в | ![]() ![]() ![]() ![]() |
Етнічність | ваханці |
Носії | 75 000 осіб |
Писемність | арабська абетка, кирилиця і латинське письмо |
Класифікація | Індоєвропейська сім'я |
Офіційний статус | |
Коди мови | |
ISO 639-3 | wbl |
Ваханська мова — мова ваханців, одного з памірських народів. Поширена як мова побутового спілкування на кордоні між Таджикистаном і Афганістаном по верхній течії річки Пяндж (на території історичної провінції Вахан), в північних районах Пакистану і в китайській частині Східного Паміру (Синьцзян-Уйгурський автономний район). Загальна чисельність мовців ваханською мовою 50—75 тис. осіб (2005, оцінка), з них в Таджикистані 10—20 тис. осіб, в Афганістані 9—15 тис. осіб, в Пакистані 20—30 тис. осіб, в Китаї 2—10 тис. осіб.
Ваханська мова утворює окрему групу в складі східноіранських мов, і входить в ареальне об'єднання памірських мов. У Вахані виділяються 2 основних говірки — верхня і нижня. Ваханська мова Китаю має риси верхньої говірки. Мова ваханців північного Пакистану є самостійною говіркою.
Фонетика ваханської мови характеризується позиційними змінами голосних в кількісному відношенні і наявністю ряду церебральних приголосних.
У структурному відношенні найбільш чітко виділяються імена, дієслова, службові слова. Іменники у множині зберігають прямий і непрямий відмінки. Особисті займенники 1-ї і 2-ї особи однини мають 3 відмінкові форми, деякі інші займенники — дві відмінкові форми або зовсім не змінюються за відмінками. Відмінкові відносини в основному виражаються аналітично. Походження дієслівних основ теперішнього і минулого часу від різних історичних праформ призвело до поширення у ваханській мові різних типів правильних і неправильних основ. На сучасному етапі розвитку у ваханській мові йде процес вирівнювання основ з правильного типу, внаслідок чого старі архаїчні форми поступово вимирають. Для морфології дієслова характерна наявність декількох тимчасових форм. Нетимчасові форми в більшості випадків утворюються аналітично за допомогою модальних часток. Особа і число виражаються або особистими закінченнями — якщо форма утворюється від презентних основ, або енклітичними рухливими показниками — якщо форма утворюється від претерітної основи.
Ваханська мова зберігає релікт ергативноподібної конструкції, яка на сучасному етапі розвитку мови стає нейтральною по відношенню до перехідності-неперехідності.
В Афганістані для запису ваханської мови використовується алфавіт на арабській графічній основі:[1]
Буква | ا | آ | ب | پ | ت | ټ | ث | ج | ڃ | چ | ڇ | څ | ځ | ح | خ | د | ډ | ذ | ر | ز | ږ | ژ | ڙ | س |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
МФА | [a], Ø | [o] | [b] | [p] | [ʈ] | [t̪] | [θ] | [d͡ʒ] | [ɖ͡ʐ] | [t͡ʃ] | [ʈ͡ʂ] | [t͡s] | [d͡z] | [h] | [χ] | [ɖ] | [d̪] | [ð] | [r] | [z] | [ɣ] | [ʒ] | [ʐ] | [s] |
Буква | ښ | ش | ڜ | ص | ض | ط | ظ | ع | غ | ف | ڤ | ق | ک | گ | ل | م | ن | ه | و | ؤ | وْ | ي | ی | |
МФА | [x] | [ʃ] | [ʂ] | [s] | [z] | [t] | [z] | Ø | [ʁ] | [f] | [v] | [q] | [k] | [g] | [l] | [m] | [n] | [h] | [w], [ə] | [u] | [ɨ] | [i] | [j], [e] |
У Пакистані ваханська мова використовується при навчанні дітей в початковій школі (алфавіт складено на латинській графічній основі). Перший Ваханський буквар «Xәkwōr ӡik book [Архівовано 14 жовтня 2016 у Wayback Machine.]» був виданий в Пакистані в 1985 році. У Таджикистані розроблений алфавіт на основі кирилиці, але на практиці він майже не застосовується. У 2001 році Інститут перекладу Біблії видав ваханською мовою Євангеліє від Луки, набране як кирилицею, так і латиницею (Luqo Inǰil. Bǝzиrg Kitob tarǰimacrakиzg institut. 2001).
У 2012 році в Душанбе ваханською мовою був виданий збірник ваханських казок. У ньому наведено наступний алфавіт ваханської мови[2]:
А а | Б б | В в | В̌ в̌ | Г г | Ғ̌ ғ̌ | Ғ ғ | Д д |
Д̈ д̈ | Е е | Ё ё | Җ җ | Ж ж | З з | З̌ з̌ | И и |
Й й | К к | Қ қ | Л л | М м | Н н | О о | П п |
Р р | С с | Č č | Т т | Т̈ т̈ | У у | Ф ф | Х х |
Х̌ х̌ | Ц ц | Ц̌ ц̌ | Ч ч | Ӵ ӵ | Ҷ ҷ | Ҷ̈ ҷ̈ | Щ щ |
Ш ш | Ы ы | Ә ә | Э э | Ю ю | Я я |
- ↑ Архівована копія (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 9 грудня 2014. Процитовано 26 листопада 2016.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Х̌икв̌ор нақлищ завәр / С. Шайдоев. — Душанбе, 2012. — 48 с. — 500 прим. — ISBN 978-99947-897-3-6.
- Lorimer D.L.R. The Wakhi Language. L., 1958
- Пахалина Т. Н. Ваханский язык. М., 1975
- Грюнберг А. Л., Стеблин-Каменский И. М. Языки восточного Гиндукуша. Ваханский язык. М., 1976
- Пахалина Т. Н., Лашкарбеков Б. Б. Ваханский язык. // Языки мира. Иранские языки. Т. 3. М., 2000
- Стеблин-Каменский И. М. Этимологический словарь ваханского языка. СПб., 1999
![]() |
Це незавершена стаття про мову. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Примітка: † — мертві мови |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.