Буферна зона
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Буферна зона — район, який має на меті збереження двох або більше інших районів (часто, але не обов'язково, держав), на відстані один від одного, з тієї чи іншої причини. Основними типами буферних зон є демілітаризовані зони, деякі обмежувальні зони і зелені пояси. Такі зони можуть бути, але не обов'язково, у складі суверенної держави, утворюючи буферну державу.
Буферні зони можуть бути створені для запобігання насильству, захисту довкілля, захисту житлових та комерційних зон від промислових аварій або стихійних лих, запобігання ув'язнених від намірів врятуватися і швидкого захоплення заручників або втечі, або, можливо, інших причин.
Буферні зони часто реалізуються у вигляді великих нежилих регіонів (за аналогією з природними заповідниками, але без туризму), які самі по собі є досить унікальними в багатьох частинах світу.
- Buffer Zone. Theidioms.com. The Idioms Dictionary. November 28–29, 2006. Процитовано 28 вересня 2020.
- World Heritage and Buffer Zones Patrimoine mondial et zones tampons (PDF/Adobe Acrobat 3.76 MB). International Expert Meeting on World Heritage and Buffer Zones, Davos, Switzerland 11–14 March 2008. World Heritage Centre. Процитовано 24 листопада 2010.
Buffer zones are an important tool for conservation of properties inscribed on the World Heritage List. All along the history of implementation of the World Heritage Convention, the protection of the “surroundings” of the inscribed properties was considered an essential component of the conservation strategy, for cultural and natural sites alike.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.