Адемар Есмен
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Адемар Есмен | |
---|---|
фр. Adhémar Esmein | |
![]() | |
Народився | 1 лютого 1848[1][2] Туверак |
Помер | 22 липня 1913 (65 років) Париж, Франція |
Країна | ![]() |
Діяльність | правник, історик права, історик |
Галузь | конституційне право[3], канонічне право, кримінальне право, історія держави права[3], правознавство[3] і Церковне звичайне право[3] |
Alma mater | агреже з праваd |
Науковий ступінь | доктор юридичних наук[d] |
Знання мов | французька[1][3][4] |
Заклад | Паризький університет, École Libre des Sciences Politiques[d] і Q89204972? |
Членство | Академія моральних і політичних наук і Q2994298? |
Діти | Maurice Esmeind |
Жан Поль Іпполіт Емманюель Адемар Есмен (фр. Jean Hippolyte Emmanuel Esmein; 1 лютого 1848, м. Туверак, деп. Шаранта — 21 липня 1913, Париж) — французький юрист в області історії права і державного права, член французької Академії моральних і політичних наук з 1904.
- 1872 — Закінчив факультет права Паризького університету.
- 1875—79 викладав кримінальне право та історію права на факультеті права університету м. Дує.
- 1880—81 читав курс промислового права;
- 1881—88 — викладав загальну історію французького права;
- У 1889 р була створена в юридичних факультетах особлива кафедра історії французького права і сучасного державного права Франції, яку Есмен і зайняв в Парижі.
- З 1898 року до своєї смерті він також викладав канонічне право в École pratique des hautes études (Практична школа вищих студій). У 1904 році він став членом Інституту Франції.
- Погляди
Есмен дотримувався поглядів про необхідність конституційної відповідальності президента (глави держави). У зв'язку з цим вчений писав, що з принципу народного самодержавства логічно випливає необхідність повної відповідальності кожного народного представника за всі дії, вчинені ним під час виконання своїх обов'язків.[5]
- A. Chopplet, Adhémar Esmein et le droit constitutionnel de la liberté
- Daniel Touzaud, Adhémar Esmein. Notice sur sa vie et ses œuvres (1913) Texte en ligne [Архівовано 3 березня 2016 у Wayback Machine.]
- Collectif, " Hommage à Adhémar Esmein " in revue Méditerranées, 22/23, 2000.
- Guillaume Sacriste, " Droit, histoire et politique en 1900. Sur quelques implications politiques de la méthode du droit constitutionnel à la fin du XIXe siècle " in Revue d'histoire des sciences humaines, 4, 2001/1 Texte en ligne [Архівовано 22 жовтня 2018 у Wayback Machine.]
- Stéphane Pinon, «Regard critique sur les leçons d'un „maître“ du droit constitutionnel: Le cas Adhémar Esmein» in Revue du Droit Public et de la science politique en France et à l'étranger (RDP), 1, 2007, P.-183.
- S. Pinon et P.-H. Prélot (dir.), Le droit constitutionnel d'Adhémar Esmein, Montchrestien, coll. " Les grands colloques ", janvier 2009. (Actes du colloque organisé à l'Université de Cergy-Pontoise le 26 janvier 2007).
- J. Boudon, Une doctrine juridique au service de la République ? La figure d'Adhémar Esmein, in «Historia et ius», n. 2/2012, paper 1 Texte en ligne [Архівовано 6 листопада 2018 у Wayback Machine.]
- Daniel Touzaud: Adhémar Esmein. Notice sur sa vie et ses œuvres. 1913.
- Guillaume Sacriste. Droit, histoire et politique en 1900. Sur quelques implications politiques de la méthode du droit constitutionnel à la fin du XIXe siècle. «Revue d'histoire des sciences humaines», styczeń 2001.
- Stéphane Pinon. Regard critique sur les leçons d'un «maître» du droit constitutionnel — Le cas Adhémar Esmein. «Revue du droit public et de la science politique en France et à l'étranger», s. 193n., 2007.
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Annuaire prosopographique : la France savante / за ред. B. Delmas — 2009.
- ↑ а б в г д Czech National Authority Database
- ↑ CONOR.Sl
- ↑ Эсмен А. Основные начала государственного права, Т. II/пер. с франц. Н. Кончевской, под ред. и с предисл. М. М. Ковалевского. — М.: Изд. Солдатенкова, 1899. — С. 159.
- Есмен [Архівовано 18 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 1998. — Т. 2 : Д — Й. — С. 365. — ISBN 966-7492-00-8.
Наука | |
---|---|
Словники та енциклопедії | |
Довідкові видання | |
Нормативний контроль | AAR: 12431865 · Autoritats UB: a1230159 · BIBSYS: 90731844 · BNC: a10681644 · BNCHL: 000043128 · BNF: 12298584t · CANTIC: 981058529297506706 · CiNii: DA01369684 · CONOR.BG: 7893093 · CONOR.SI: 31409507 · CONOR.SR: 187239 · ERRR: a11885609, a11885592 · FAST: 1475345 · Freebase: /m/04yb1fs · GND: 122831071 · GR-AtACA: 99129 · ISNI: 0000000110406619 · J9U: 987007274022905171 · LCCN: n86869221 · LIH: LNB:V*328860;=BN · LNB: 000141747 · MAK: 9810684985605606 · N6I: vtls001320194 · NCF: ncf12093386 · NDL: 00771282 · NKC: mub2013752924 · NLG: 219223 · NTA: 068587708 · NUKAT: n00068048 · PTBNP: 126540 · PUSC: 25808 · PUST: 27028 · RERO: 02-A003222280 · SHARE: 239987 · SUDOC: 031846327 · UPSA: 145272 · VcBA: 495/10648 · VIAF: 14836504 · РНБ: 770165837, 770165835 |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.