Агентство безпеки та розвідки (Сербія)
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Агентство безпеки та інформації
(БИА/BIA) серб. Безбедносно-информативна агенција/Bezbednosno-informativna agencija | |
![]() | |
Емблема агентства | |
Загальна інформація: | |
Тип: | Спеціальна служба |
Юрисдикція: | ![]() |
Площа юрисдикції: | 88,499 км² 77 474 км2 |
Дата заснування: | 1 серпня 2002 |
Відомство-попередник: | Служба державної безпеки |
Структура: | |
Директор: | Братислав Гашич |
Міністр: | Александар Вулін |
Керівна організація: | Уряд Сербії |
Кількість співробітників: | 1 953 (2011)[1] |
Бюджет: | 56,40 млн євро (план на 2020)[2] |
Штаб-квартира: | |
Адреса штаб-квартири: | вул. Королеви Анни, Белград 11000 |
Вебсайт: | |
www.bia.gov.rs | |
Карта Сербії з поділом на територіальні одиниці (замальовано фактично не контрольовану сербською владою територію частково визнаної Республіки Косово) | |
![]() |
Агентство безпеки та розвідки,[3] або Агентство безпеки та інформації Сербії[4] (серб. Безбедносно-информативна агенција / Bezbednosno-informativna agencija) — національна розвідувальна служба Сербії. Відповідає за збір, подачу і розповсюдження розвідувальних відомостей та проведення контррозвідки в інтересах національної безпеки Сербії.[5] Співробітничає з російськими спецслужбами з метою спільної боротьби проти опозиціонерів і незалежних ЗМІ.[6]
Безпеково-розвідувальне агентство утворено 1 серпня 2002 року як правонаступник югославської Служби державної безпеки, що існувала з 1991 по 2002 рік.[7]
Його функції подібні до тих, що має ЦРУ у Сполучених Штатах або MI6 у Сполученому Королівстві.
У травні 2017 року керівником агентства призначили Братислава Гашича — колишнього міністра оборони та близького соратника колишнього прем'єр-міністра і новообраного тоді президента Александра Вучича.[8] Після свого призначення Гашич призупинив свою діяльність у правлячій Сербській прогресивній партії (СПП).[9]
У серпні 2017 року в Народні збори надійшли на схвалення поправки до «Закону про Агентство безпеки та інформації», які посилювали повноваження директора агентства.[10] Цей крок засудили кілька посадовців, зокрема Уповноважений з питань інформації суспільного значення Родолюб Шабич і колишній співміністр внутрішніх справ Божо Прелевич.[11] Вони заявили, що ці поправки не конституційні і таким чином закладають підвалини для «партійного розвідувального агентства» на службі СПП, яке бере на приціл опозицію та громадян, що протистоять правлячому режиму.[11][12]
Як повідомив белградський телеканал N1, у травні 2021 року сербський міністр внутрішніх справ Александар Вулін зустрічався із секретарем Ради безпеки Росії Миколою Патрушевим, передавши йому інформацію про зустріч російських опозиційних лідерів у Белграді. На підставі цих відомостей заарештовано російського опозиціонера Андрія Пивоварова, якому в Росії загрожувало ув'язнення на шість років.[6]
Джерело: [13]
- Статус
У масовій культурі
[ред. | ред. код]- У сербському телесеріалі Državni službenik простежується робота одного місцевого агента безпеки і розвідки Сербії.[14][15]
- Документальний телесеріал виробництва Радіо Телебачення Сербії Tajne službe Srbije досліджує історію та життя видатних постатей в історії агентства.[16]
- Роман «Служба» колишнього агента Агентства безпеки та розвідки Горана Живалєвича[17]
- ↑ U BIA radi oko 2.000 bezbednjaka. b92.net (сербською) . 14 квітня 2011. Архів оригіналу за 10 грудня 2017. Процитовано 9 грудня 2017.
- ↑ ЗАКОН О БУЏЕТУ РЕПУБЛИКЕ СРБИЈЕ ЗА 2020. ГОДИНУ (PDF). parlament.gov.rs. Народна скупштина Републике Србије. Архів оригіналу (PDF) за 19 листопада 2021. Процитовано 20 лютого 2020.
- ↑ Юрій Панченко (22 листопада 2019). Шпигун для союзника: як гучний скандал вплине на відносини Белграда та Москви. Європейська правда. Архів оригіналу за 28 січня 2022. Процитовано 28 січня 2022.
- ↑ Марія Думанська (21.11.2019). У Сербії почали розслідування через пов'язаний з РФ шпигунський скандал. Німецька хвиля. Архів оригіналу за 28 січня 2022. Процитовано 28 січня 2022.
- ↑ About Agency / Security Information Agency. www.bia.gov.rs. Архів оригіналу за 20 жовтня 2013. Процитовано 28 січня 2022.
- ↑ а б Служба безпеки Сербії надає Москві дані про російських опозиціонерів – ЗМІ. Радіо Свобода. 08 грудня 2021. Архів оригіналу за 30 січня 2022. Процитовано 30 січня 2022.
- ↑ Period between 1945 and 2002 / History / Security Information Agency. www.bia.gov.rs. Архів оригіналу за 23 квітня 2018. Процитовано 28 січня 2022.
- ↑ Zivanovic, Maja (22 травня 2017). Sacked Minister To Head Serbian Security Agency. balkaninsight.com. Архів оригіналу за 4 вересня 2017. Процитовано 3 вересня 2017.
- ↑ Gašić zamrznuo stranačke funkcije zbog direktorskog mesta u BIA. Blic.rs (сербською) . 23 травня 2017. Архів оригіналу за 4 вересня 2017. Процитовано 3 вересня 2017.
- ↑ Zakon koji jača ovlašćenja direktora BIA stigao u Skupštinu. n1info.com (сербською) . Tanjug. 30 серпня 2017. Архів оригіналу за 30 жовтня 2018. Процитовано 3 вересня 2017.
- ↑ а б Šabić: Izmene Zakona o BIA u suprotnosti sa Ustavom. n1info.com (серб.). Архів оригіналу за 10 листопада 2018. Процитовано 3 вересня 2017.
- ↑ Nikolić, Maja (31 серпня 2017). Prelević o BIA: Fokus će biti na unutrašnjem neprijatelju. n1info.com (сербською) . Архів оригіналу за 11 листопада 2018. Процитовано 3 вересня 2017.
- ↑ Serbian ministries, etc. rulers.org. B. Schemmel. Архів оригіналу за 20 липня 2008. Процитовано 1 грудня 2018.
- ↑ Druga sezona Državnog službenika nam je vratila veru u domaće serije. Noizz.rs (серб.). 23 листопада 2020. Архів оригіналу за 28 січня 2022. Процитовано 3 березня 2021.
- ↑ OTKRIVAMO: Ko je šef BIA u seriji "Državni službenik". NOVOSTI (серб.). Архів оригіналу за 28 січня 2022. Процитовано 3 березня 2021.
- ↑ Serbia, RTS, Radio televizija Srbije, Radio Television of. Tajne službe Srbije. www.rts.rs. Архів оригіналу за 28 січня 2022. Процитовано 3 березня 2021.
- ↑ Služba - Goran Živaljević | Laguna. www.laguna.rs (серб.). Архів оригіналу за 21 листопада 2021. Процитовано 6 березня 2021.
- Офіційний сайт [Архівовано 16 жовтня 2014 у Wayback Machine.] (серб.)
Національні служби розвідки | |
---|---|
Розвідка |
|
Контррозвідка |
|
Воєнна розвідка |
|
Радіоелектронна розвідка | |
Інше |
|
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.