Іссик-Кульська область
Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії.
Іссик-Кульська область | |
---|---|
Ысык-Көл облусу | |
![]() |
![]() |
![]() | |
Основні дані | |
Прізвисько: | |
Країна: | ![]() |
Утворена: | 21 листопада 1939 |
Населення: | 450,700 (на 2005 рік) |
Площа: | 43100 км² |
Густота населення: | 10,5 осіб/км² |
Телефонні коди: | +- |
Обласний центр: | Каракол |
Райони: | |
Міста: обласного значення |
2 1 |
Смт: | |
Села: | |
Селищні ради: | |
Сільські ради: | |
Номери автомобілів: | |
Інтернет-домени: | |
Обласна влада | |
Вебсторінка: | |
Голова ОДА: | Емільбек Анапіяєв |
Рада: | |
Голова ради: | |
Мапа | |
![]() |
Іссик-Кульська о́бласть (кирг. Ысык-Көл облусу) — одна з адміністративно-територіальних одиниць Киргизстану, що розташована на сході країни. Центр області — місто Каракол. Населення — близько 0,5 млн осіб. У етнокультурному і економічному плані регіон, разом із сусідніми прикордонними Чуйською і Наринською, а також з Талаською областями є частиною так званого Північного Киргизстану — більше індустріально розвиненої частини країни з значнішою часткою російськомовного населення (15 %).
Область займає східну частину країни, в її межах повністю знаходиться знамените безстічне озеро Іссик-Куль. На півночі область межує з Алматинською областю республіки Казахстан, на сході і півдні — з округом СУАР в КНР. Головними формами рельєфу області є Іссик-Кульска улоговина, велика частина якої заповнена водами озера Іссик-Куль і оточуючими його хребтами центрального Тянь-Шаню. Північну частину улоговини обрамляють схили хребтів: Кунгей Ала-Тоо, над південним берегом підноситься Терскей Ала-Тоо. Внутрішні високогірні райони області зайняті горами Центрального Тянь-Шаню, де особливо виділяються хребти Джетим-Бель, Борколдой, Кокшаалтау (тут розташований знаменитий Пік Перемоги з висотою 7439 метрів над рівнем моря) та інші.
У 1998 році в межах адміністративних кордонів Іссик-Кульській області утворена Біосферна територія «Исик-Кель».
- Населення: 437,200 (оцінка на 1 січня 2009) включаючи 28.7 % — міське і 71.3 % — сільське населення[1]
- Зайняте населення: 180,300 (2008)[2]
- Чисельність зареєстрованих безробітних: 4,902 (2008)[3]
- Експорт: 18.8 млн. $ (2008)[4]
- Імпорт: 221.7 млн. $ (2008)[4]
- Прямі іноземні інвестиції: 1,1 млн. $ (2008)[5]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/E8360-Balykchy-Fishmongers.jpg/220px-E8360-Balykchy-Fishmongers.jpg)
Иссик-Кульська область, як і сусідня Чуйська область, історично входить до складу Північного Киргизстану, що зумовлене її демолінгвістичну ситуацію. Історично гірські і високогірні регіони області були заселені киргизами, які займалися скотарством. Разом з тим степовий масив і більшість сільськогосподарських угідь області, розташованих у степовій зоні біля озера Іссик-Куль були практично повністю незаселені до появи тут перших російських і українських поселенців в останній чверті 19 століття після входження області до складу Російської імперії. Загальне населення області за переписом 1999 року — 415 тис. чоловік (це 8,6 % населення Киргизії на той момент).
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/66/Frozen_waterfall_in_a_gully_near_Jeti-%C3%96g%C3%BCz.jpg/220px-Frozen_waterfall_in_a_gully_near_Jeti-%C3%96g%C3%BCz.jpg)
Після масової еміграції російськомовного населення на початку 90-х, національний склад області став набагато більш однорідним, ніж у сусідній Чуйській області, проте він як і раніше досить різноманітний, особливо якщо взяти до уваги географічну концентрацію різних етномовних меншин. При тому, що в наявності загальна тенденція зростання частки азійських народів і скорочення європейських, раніше переважаючих, велика частина сільського російського і російськомовного населення і зараз зосереджена на північному березі озера Іссик-Куль, а також в сільськогосподарських районах на схід від озера та міста Каракол, де проживає більша частина міського населення області, в тому числі російського міського населення області.
- Киргизи 328 тис. 79,0 % (1999)
- Росіяни 54 тис. 13,0 %
- Казахи 7 тис. 1,7 %
- Татари 7 тис. 1,7 %
- Калмики 5 тис. 1,2 %
- Уйгури 4 тис. 1,0 %
- Українці 3 тис. 0,7 %
- Дунгани 3 тис. 0,7 %
- Узбеки 3 тис. 0,7 %
- Інші 1 тис. (0,3 %)[6]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/E8286-Tamchy-mosque.jpg/220px-E8286-Tamchy-mosque.jpg)
Іссик-Кульська область поділена на 5 районів.[7]:
Район | Адм. центр |
---|---|
Ак-Суйський район | Теплоключенка |
Жеті-Огузький район | Кизил-Суу |
Тонський район | Боконбаєв |
Тюпський район | Тюп |
Іссик-Кульський район | Чолпон-Ата |
- Хорєв Ілля Юхимович (листопад 1939 — грудень 1939)
- Туратбеков Досали (грудень 1939 — 1942)
- Мамбеталієв Молдакун (1946 — 1949)
- Айтбаєв Сидикали (1950 — вересень 1952)
- Жумагулов Сексенали (1954 — 1959)
- Абдраєв Каріке Абдрайович (1970 — 1980)
- Алієв Есенкул Алійович (1980 — 1984)
- Пєнкін Микола Іванович (1984 — 1986)
- Бейшембаєв Райимбек Моношевич (1986 — 1988)
- Ісанов Насирдін Ісанович (жовтень 1988 — січень 1991)
- Охлупін Володимир Іванович (листопад 1939 — 1940)
- Родіонов Олексій Васильович (1940 — 194.1)
- Нікулін Віктор Михайлович (липень 1943 — травень 1944)
- Жиргалбаєв Узак (1944 — 1945)
- Джаркимбаєв Абдиш (1945 — грудень 1947)
- Іманалієв Шадикан (грудень 1947 — вересень 1952)
- Айтбаєв Сидикали (вересень 1952 — 1955)
- Аламанов Баян (1955 — 1959)
- Дуйшеєв Арстанбек Дуйшейович (1971 — 12 січня 1979)
- Масалієв Абсамат Масалійович (12 січня 1979 — 27 червня 1985)
- Джумагулов Апас Джумагулович (27 червня 1985 — 1986)
- Хрестенков Анатолій Павлович (1986 — 22 жовтня 1988)
- Аманбаєв Джумгалбек Бексултанович (22 жовтня 1988 — квітень 1991)
- Турдубаєв Жолочу Турдубайович (квітень 1991 — серпень 1991)
- Баялінов Касимали (* 1902 — † 1979) — киргизький радянський письменник, автор першого реалістичного твору киргизької прози, та перших перекладів киргизькою класиків російської літератури.
- ↑ Національний комітет Статистики (кир./рос.) (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 22 липня 2011. Процитовано 5 липня 2010.
- ↑ Національний комітет Статистики (кир./рос.) (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 14 листопада 2010. Процитовано 5 липня 2010.
- ↑ Національний комітет Статистики (кир./рос.) (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 14 листопада 2010. Процитовано 5 липня 2010.
- ↑ а б Національний комітет Статистики (кир./рос.) (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 22 липня 2011. Процитовано 5 липня 2010.
- ↑ Національний комітет Статистики (кир./рос.) (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 22 липня 2011. Процитовано 5 липня 2010.
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 23 вересня 2015. Процитовано 5 липня 2010.
((cite web))
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Kyrgyzstan — Джалал-Абадская область. Архів оригіналу за 2 серпня 2009. Процитовано 5 липня 2010.
- Гід по регіону [Архівовано 17 грудня 2012 у Wayback Machine.]
- (англ.) Karakol — Djeti-Oguz region in Central Tien-Shan
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.