Миша Блам
Миша Блам | |
---|---|
![]() Миша Блам крајем осамдесетих | |
Лични подаци | |
Име по рођењу | Михаило Блам |
Датум рођења | 15. децембар 1947. |
Место рођења | Београд, ФНРЈ |
Датум смрти | 19. јун 2014.66 год.) ( |
Место смрти | Београд, Србија |
Занимање | музичар, композитор, аранжер |
Музички рад | |
Активни период | 1965—2014. |
Жанр | џез, фанк, етно џез |
Инструмент | контрабас, бас гитара |
Издавачка кућа | ПГП РТБ, Дискос, Београд диск |
Остало | |
Повезани чланци | Стјепко Гут |
Михаило Миша Блам (Београд, 15. децембар 1947 — Београд, 19. јун 2014) био је српски џез музичар, контрабасиста, композитор, џез публициста, аранжер и музички педагог.
Биографија
[уреди | уреди извор]Рођен је у старој дорћолској јеврејској породици. Његов отац Рафаел је такође био џез музичар и оснивач Народног оркестра Радио Београда (сматра се да је донео џез у Београд), а деда Маркус Давид један од оснивача Радио Београда. Када је имао 4 године, почео је да учи виолину, али су родитељи убрзо схватили да то није инструмент за њега. Уписују га у музичку школу „Станковић“, смер клавир. Дипломирао је на Факултету музичке уметности у Београду и то на катедри за контрабас. Магистрирао је на Академији у Белгији и положио аудицију код чувеног диригента Херберта фон Карајана. Један је од иницијатора џез одсека у музичкој школи Станковић, у којој је касније радио као професор, пошавши стопама свога оца. Сестра му је чувена глумица Нада Блам.
Женио се четири пута, а био је ожењен и чувеном певачицом Изворинком Милошевић, са којом је имао сина Давида. Најстаријег сина Маркуса добио је с првом супругом Биљаном Вуковић. Преминуо је изненада, 19. јуна 2014. године. Сахрањен је на јеврејском гробљу у Београду.[1][2]
Музичка каријера
[уреди | уреди извор]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/65/Jazz_koncert_u_Nisu_1981_-_Nada_Knezevic%2C_Milivoje_Markovic_%28saksofon%29%2C_Misa_Blam_%28kontrabas%29.jpg/250px-Jazz_koncert_u_Nisu_1981_-_Nada_Knezevic%2C_Milivoje_Markovic_%28saksofon%29%2C_Misa_Blam_%28kontrabas%29.jpg)
Професионално је почео да се бави музиком 1964. године. Већ као средњошколац свирао је у Камерном оркестру Душана Сковрана, а затим и у Београдској филхармонији, под диригентском палицом Живојина Здравковића. Следи ангажовање у Берлинском радио оркестру, тада под руководством Херберта фон Карајана. Након тога одлази у Њујорк, где почиње џез каријеру свирајући по клубовима. Упознаје Чета Бејкера и са њим ради две године. У Југославију се враћа да би одслужио војни рок, свира у у Симфонијском оркестру ЈНА, а затим наставља џез каријеру у Немачкој, Израелу, Доминиканској Републици, Уганди. Свирао је и у Великом народном оркестру РТБ-а, џез секстету Марковић-Гут, Великом џез оркестру РТБ-а, Оркестру Мише Блама и другим. Снимио је преко 40 албума као контрабасиста и бас гитариста. Једини је контрабасиста на Балкану који је снимио три солистичке плоче џез музике. Поред џеза, свирао је и класичну, фанк и народну музику.[3][4]
Сарађивао је са многим врсним домаћим и страним музичарима: Бором Дугићем, Душаном Прелевићем, Бокијем Милошевићем, Душком Гојковићем, Шабаном Бајрамовићем, Тонијем Скотом, Четом Бејкером и многим другима.[5]
Компоновао је и музику за неколико представа: „Имитација живота“ (по тексту Мирјане Бобић Мојсиловић), „Муке са слободом“ (текст -Вида Огњеновић) и друге.[6]
Џез публициста
[уреди | уреди извор]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/thumb/2/23/%D0%9C%D0%B8%D1%88%D0%B0_%D0%91%D0%BB%D0%B0%D0%BC_%D0%BD%D0%B0_World_music_%D1%81%D0%B0%D0%BC%D0%B8%D1%82%D1%83_2012.jpg/220px-%D0%9C%D0%B8%D1%88%D0%B0_%D0%91%D0%BB%D0%B0%D0%BC_%D0%BD%D0%B0_World_music_%D1%81%D0%B0%D0%BC%D0%B8%D1%82%D1%83_2012.jpg)
Основао је први часопис о џезу на Балкану - „Jazz Tribune“ 1991. године. Сакупљао је и архивирао све што има везе са џезом у Србији. Поседовао је велику збирку видео записа, докумената, плаката, писама, инструмената. Део колекције искористио је за изложбу „60 година београдског џеза 1927-1987“. Бавио се и истраживачким радом о историји џеза на овим просторима. Резултат тих истраживања је књига „Џез у Србији 1927—1944“. Књига је издата 2010. године[7], а већ 2011. издато је друго, допуњено издање.[8] Написао је књигу „Мајлс Дејвис - биографија, интервју, дискографија“, која је објављена 1987. године. На ТВ Политика био је аутор серијала „Jazz око поноћи“.[6]
Учешће на фестивалима
[уреди | уреди извор]Током пет деценија дуге светске и домаће каријере, Миша Блам учествовао је на готово свим важнијим џез фестивалима у земљи и иностранству. Био је директор и аутор фестивала „Summertime Jazz & Blues & World Music festival 1991“ у Београду и Интернационалног џез фестивала „Jazzibar“ у Краљеву 2011. године.[5] Фестивал „Нишвил“ није могао да се замисли без његовог учешћа. Био је велика подршка овом фестивалу. На фестивалу 2013. године, представио је поставку Музеја џеза у Србији.[9]
Занимљивости
[уреди | уреди извор]- У Уганди је свирао на двору Иди Амина.[10]
- Први је Југословен који је положио аудицију код Херберта фон Карајана.
- Имао је идеју да поклони свој легат и отвори први Музеј џеза у Европи.[11]
- Од 2020. улица у Нишу је именована у његову част.[12]
Награде
[уреди | уреди извор]- 1983. Естрадна награда Југославије
- 1989. Златни микрофон Радио Београда
- 1992. Естрадна награда Србије
- 2007. године је на основу уредбе Владе Србије постао носилац посебног признања за врхунски допринос националној култури у Републици Србији
- 2011. године, на фестивалу Нишвил добио је истоимену награду за животно дело
Дискографија
[уреди | уреди извор]Соло албуми
[уреди | уреди извор]- Сећања, Београд диск, 1979.[13]
Компилације
[уреди | уреди извор]- Balkan Express - Rare Jazz / Fusion Gems From Yugoslavian Vaults, Cosmic Sounds, 2001.[14]
- Yuriy Gurzhy & Phil Meadley Present Eastern Bloc Funk Experience, Nascente, 2011.[15]
Као инструменталиста
[уреди | уреди извор]- Miša Blam i oni koji vole funky – Горила / Магнет (7" сингл), Дискос, 1975.[16]
- Седлар – Уз помоћ великих пријатеља, ПГП РТБ, 1978.[17]
- Tony Scott – Live At Naissus Jazz '84, Дискос, 1985.[18]
- Милош Петровић, Миша Блам, Игор Малешевић: Византија III Live 2001, незванично издање, 2001.[19]
- Trio Jazzy (Милош Петровић - Миша Блам - Ненад Јелић), "Историја Византије" (самиздат, 1989), реизадње WMAS Records 2012[20]
Извори
[уреди | уреди извор]- ^ Изворинка Милошевић о браку са Мишом Бламом. „Глориа”. Архивирано из оригинала 17. 02. 2015. г. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Сахрањен Миша Блам. „Блиц”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Последњи интервју Мише Блама. „Нови магазин”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Биографија Мише Блама. „Serbian Jazz Discography”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ а б О Миши Бламу, поводом смрти. „Б92”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ а б О Миши Бламу. „Недељник Актер”. Архивирано из оригинала 17. 02. 2015. г. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Миша Блам. „Е новине”. Архивирано из оригинала 26. 11. 2015. г. Приступљено 12. 2. 2015.
- ^ Џез у Србији 1927-1987. „Онлајн Књижара”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Мишин допринос Нишвилу је немерљив'. „Ниш мјузик”. Приступљено 12. 2. 2015.
- ^ Интервју; Миша Блам. „Прес онлајн”. Архивирано из оригинала 17. 02. 2015. г. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Сећање на Мишу Блама. „РТС”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ „Miša Blam dobio ulicu u centru Niša”. Politika Online. Приступљено 26. 01. 2020.
- ^ Сећања. „Discogs”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Rare Jazz/Fusion Gems From Yugoslavian Vaults. „Discogs”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Еastern Bloc Funk Experience. „Discogs”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Miša Blam i oni koji vole funky. „Discogs”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Уз помоћ великих пријатеља. „Discogs”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Live At Naissus Jazz '84. „Discogs”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Византија III Live. „Discogs”. Приступљено 17. 2. 2015.
- ^ Историја Византије. „WMAS Records”. Архивирано из оригинала 29. 03. 2015. г. Приступљено 17. 2. 2015.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- МИША БЛАМ: Београд и даље живи у ритму његовог џеза. "Осети Србију". Приступљено 31.10.2019.
- Некролог Миши Бламу на блогу Б92, аутор Иван Благојевић. „Блог Б92”. Приступљено 17. 2. 2015.
- Интервју са Мишом Бламом. „Недељник Време”. Приступљено 17. 2. 2015.
- Миша Блам о себи. „Аудио и фото архив”. Приступљено 29. 3. 2015.
- Миша Блам на Јутјубу. „YouTube”. Приступљено 17. 2. 2015.
Међународне | |
---|---|
Државне | |
Уметничке | |
Остале |
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.