Колонија Агрипина
Опидум Убиорум (лат. Oppidum Ubiorum — „Град Убијаца“), скраћено као "CCAA", била је римска колонија у Њемачкој по којој је касније Келн добио име. То је био главни град римске провинције Доње Германије.и сједиште војске у региону. Са административним реформама под Диоклецијаном, постао је главни град Доње Германије. Многи артефакти из древног града cу опстали укључујући лук бивше градске капије са натписом "CCAA", који је данас смјештен у Римско германском музеју у Келну.
Историјат
[уреди | уреди извор]Германска племена позната као Ебурони (Eburones) су првобитно насељавали данашњу равничарску Доњу Германију. Они су испражњени у Галском рату одмазде Гаја Јулија Цезара и римског војсковође Марка Випсанија Агрипе. Ебуронcка племена се помињу у " Биљешкама о Галском рату".Убијци који cу насељавали десну обалу Рајне пресељени cу у испражњене земље Келнcке низије. Након тога , ова област је постала дио римске провинције Доње Германије.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Diatreta_from_Komini_II_Pljevlja_-_Montenegro_-_4th_century.png/220px-Diatreta_from_Komini_II_Pljevlja_-_Montenegro_-_4th_century.png)
Промоција у римску колонију
[уреди | уреди извор]Агрипина млађа рођена је 15. АД у Келну. Агрипина је била ћерка Германика, рођака и супруга римског цара Клаудија. Она је успјела да убиједи Клаудија да уздигне своје родно мјесто у (лат. Colonia Claudia Ara Agrippinensium) (Колонија Клаудијева и Агрипинин олтар ). То је дало Колонији статус „града“ под Римским законима, a римске колоније имале cу много више права него један царски опидум. У овом тренутку град је имао око 30.000 становника. Убрзо је град постао административно сједиште Доње Германије.
Референце
[уреди | уреди извор]- Александрина Цермановић Кузмановић, Драгослав Срејовић, Јован Ћирилов, Археолошки лексикон. Праисторија Европе, Африке и Блиског истока, грчка, етрурска и римска цивилизација, Београд, 1997.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- [1] Компјутерске анимације o Колонији Агрипини (Енглески и Њемачки)
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.