Етно-музика
Етно-музика (изворна, народна, традиционална, етничка, музика света) — у свету је прихваћен англосаксонски термин „world music”, означава музички полижанр који је заступљен у свим деловима света и не може се прецизно дефинисати.[1] Етно-музиком обухваћене су категорије музике од изворних музичких облика до фузијске модерне музике надахнуте традиционалном музиком. Захваљујући глобализацији, последњих неколико деценија етно-музика је у експанзији. Она се одражава не само кроз све бројнију публику, него и кроз појаву субжанрова који настају повезивањем и прожимањем различитих традиција. Инклузивна природа и еластичност светске музике као музичке категорије може да представља препреке универзалној дефиницији, али је њен интерес за културну егзотику садржан у опису жанра који је дао часопис fRoots.[2][3]
Овој музици која не следи „северноамеричку или британску поп и фолк традицију“[4] музичке индустрије у Европи и Северној Америци дале су термин „светска музика“.[5] Израз је популаризован током 1980-их као маркетиншка категорија за западњачку традиционалну музику.[6][7] Она је прерасла је у поджанрове као етничке фузије (Кланард, Рај Кудер, Енја, итд.)[8] и ворлдбит.[9][10]
Лексикологија
[уреди | уреди извор]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1e/Delhi_2_Dublin_in_2012.jpg/220px-Delhi_2_Dublin_in_2012.jpg)
Термин „светска музика” приписан је етномузикологу Роберту Е. Брауну, који га је сковао током раних 1960-их на Универзитету Веслијан у Конектикату, где је развио од додипломских до докторских програма у овој дисциплини. Да би побољшао процес учења (Џон Хил), позвао је више од десет гостујућих извођача из Африке и Азије и започео серију концерата светске музике.[11][12] Термин је постао актуелан током 1980-их као маркетиншко/класификационо средство у медијима и музичкој индустрији.[13] Постоји неколико опречних дефиниција за светску музику. Једна је да се састоји од „све музике на свету“, иако тако широка дефиниција тај термин чини готово бесмисленим.[14][15]
Терминологија
[уреди | уреди извор]Поред тога што етно-музику није могуће сасвим прецизно дефинисати, неизбежно се поставља и питање који је назив најадекватнији. У Србији се користе назив етно-музика, али и интернационализам „world music”, као и превод овог израза — музика света. Усаглашеног става о томе који је израз најбољи, нема. Поред тога, сам израз се у свету, па и код нас, различито дефинише. У САД и у већем делу западне Европе, под овим појмом подразумева се традиционална музика, музика настала на основу традиционалне музике, као и традиционална музика имиграната у овим земљама. У Латинској Америци, Азији, Африци, Ирској и на Балкану, „World music” означава музички правац настао мешањем савремених музичких праваца попут џеза, рока, попа, техно музике са традиционалном музиком.[16]
Историјски развој
[уреди | уреди извор]Свакако да су народи и етничке заједнице и пре појаве етно-музике утицали једни на друге и да је мешање култура и раније доводило до формирања музичких облика који и данас постоје. Танго и фламенко настали су интеракцијом шпанске и маварске културе. Током 18. и 19. века, Турска је извршила значајан утицај на уметничку музику. Моцартов Турски марш и Отмица из Сараја, и Бетовенова Девета симфонија, примери су у којима је видан овај утицај. Тридесетих година 20. века, у Њујорку долазе у додир афрички џез и латино ритмови, који се комбинују у салсу, данас један од најпопуларнијих музичких жанрова. Грамофонске плоче, радио, појава звучног филма, а касније и телевизије, дали су свој допринос и отвориле врата за нове могућности у развоју музике.[17]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/50/WOMAD_Charlton_Park_2008.jpg/220px-WOMAD_Charlton_Park_2008.jpg)
У другој половини двадесетог века, музика са различитих, удаљених географских простора проналази свој пут и полако продире у популарну музику тог времена. Томе су допринеле и могућности путовања и неминован сусрет са музиком других поднебља. Битлси, под утицајем Индије, користе мотиве индијске музике у неколико својих песама. Шездесетих година, индијски музичар Рави Шанкар, популарише индијску музику по Европи и Америци и остварује сарадњу са музичарима различитих жанрова (Џорџ Харисон, Јехуди Мењухин). Овај период обележио је и реге музичар Боб Марли, који је јамајчанску музику учинио популарном и познатом широм света. Брајан Ино, Малком Макларен, Дејвид Бирн неки су од музичара чији је рад и експериментисање новим могућностима утицао на музичку сцену и утемељивао пут светској музици. Осамдесетих година прошлог века дошло је до прекретнице и коначног формирања полижанра светске музике. 1982. године, Питер Габриел покреће међународни уметнички фестивал WOMAD (World of Music, Arts and Dance)[18] који за циљ има популарисање локалних културних традиција. Велики бум направио је и Пол Сајмон са албумом Грејсленд, снимљеним у сарадњи са афричким музичарима. Но, развоју светске музике допринели су и други чиниоци који су се у исто време дешавали: појава нових технологија, продор музике снимљене изван развијеног света, пораст музичке продукције, неки су од њих. Радио станице дају све више простора светској музици, а 1991. године први пут се додељује награда Греми за најбољи албум у категорији светске музике. На крају 20. века постало је јасно да су границе, што се тиче музике срушене и да контрола музичке продукције више неће бити могућа.[17]
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Tsioulcas, Anastasia (13. 12. 2014). „Best Global Music Of 2014”. NPR. Приступљено 21. 7. 2017.
- ^ Chris Nickson. The NPR Curious Listener's Guide to World Music. Grand Central Press, 2004. pp 1-2.
- ^ Blumenfeld, Hugh (2000-06-14). „Folk Music 101: Part I: What Is Folk Music – Folk Music”. The Ballad Tree. Архивирано из оригинала 2002-06-27. г. Приступљено 2017-02-08.
- ^ Discover music: "International" Архивирано 2020-09-04 на сајту Wayback Machine. RhythmOne. Retrieved 2020-09-04.
- ^ Byrne, David (3. 10. 1999). „Crossing Music's Borders in Search of Identity; 'I Hate World Music'”. The New York Times (на језику: енглески). Архивирано из оригинала 15. 4. 2011. г. Приступљено 15. 12. 2016.
- ^ Erlmann, Veit (1996). „Aesthetics of the Global Imagination: Reflections on World Music in the 1990s”. Public Culture. 8 (3). стр. 467—488.
- ^ Frith, Simon (2000). Born and Hesmondhalgh, ур. „The Discourse of World Music”. University of California Press.
- ^ „Ethnic fusion Music”. Allmusic. Архивирано из оригинала 29. 04. 2012. г. Приступљено 17. 11. 2019.
- ^ „Worldbeat”. Allmusic. Архивирано из оригинала 03. 05. 2012. г. Приступљено 17. 11. 2019.
- ^ „World Fusion Music”. worldmusic.nationalgeographic.com. Архивирано из оригинала 14. 3. 2012. г.
- ^ Williams, Jack. „Robert E. Brown brought world music to San Diego schools | The San Diego Union-Tribune”. Signonsandiego.com. Архивирано из оригинала 2015-10-22. г. Приступљено 2010-04-24.
- ^ „World Music and Ethnomusicology”. Ethnomusic.ucla.edu. 1991-09-23. Архивирано из оригинала 2013-10-02. г. Приступљено 2013-04-22.
- ^ „What Is World Music?”. people.iup.edu. децембар 1994. Архивирано из оригинала 2020-10-20. г. Приступљено 2014-10-27.
- ^ Bohlman, Philip (2002). World Music: A Very Short Introduction, "Preface". ISBN 0-19-285429-1.
- ^ Nidel 2004, p.3
- ^ Магазин Етноумље, појам светске музике Архивирано на сајту Wayback Machine (13. фебруар 2015) Приступљено 1. 2. 2015.
- ^ а б Јасмина Милојевић — World музика света Архивирано на сајту Wayback Machine (13. фебруар 2015) Приступљено 1. 2. 2015.
- ^ Званични сајт фестивала WOMAD. „WOMAD”. Приступљено 12. 2. 2015.
Литература
[уреди | уреди извор]- Специјално издање магазина Етноумље — „World music у Србији, првих 30 година”, издавач World Music Асоцијација Србије, 2012. ISSN 1452-9920
- Nidel, Richard (2004). World Music: The Basics. ISBN 0-415-96801-1. [1] accessdate 2010-04-24
- Bernard, Yvan, and Nathalie Fredette (2003). Guide des musiques du monde: une selection de 100 CD. Rév., Sophie Sainte-Marie. Montréal: Éditions de la Courte échelle. N.B.: Annotated discography. ISBN 2-89021-662-4
- Manuel, Peter (1988). Popular Musics of the Non-Western World: An Introductory Survey. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-505342-7.
- N'Dour, Youssou. "Foreword" to Nickson, Chris (2004). The NPR Curious Listener's Guide to World Music. ISBN 0-399-53032-0.
- Sorce Keller, Marcello (1996). "Of Minority Musics, Preservation, and Multiculturalism: Some Considerations". In Echo der Vielfalt: traditionelle Musik von Minderheiten/ethnischen Gruppen = Echoes of Diversity: Traditional Music of Ethnic Groups/Minorities, Schriften zur Volksmusik 16, edited by Ursula Hemetek and Emil H. Lubej, 41–47. Vienna, Cologne, and Weimar: Böhlau Verlag. ISBN 3-205-98594-X. Reprinted in Sonus 18, no. 2 (Spring 1998): 33–41.
- Wergin, Carsten (2007). World Music: A Medium for Unity and Difference? EASA Media Anthropology Network: https://web.archive.org/web/20160806072055/http://www.media-anthropology.net/wergin_worldmusic.pdf.
- World Music Network—Guides to World Music: http://www.worldmusic.net/guide/
- Putumayo World Music—http://www.putumayo.com/
- An Introduction to Music Studies, Chapter 6: Henry Stobart, ‘World Musics’.
- Cooley, Timothy J. (2005). Making Music in the Polish Tatras: Tourists, Ethnographers, and Mountain Musicians. Indiana University Press. (Hardcover with CD). ISBN 978-0-253-34489-2.
- Czekanowska, Anna. Polish Folk Music: Slavonic Heritage - Polish Tradition - Contemporary Trends. Cambridge Studies in Ethnomusicology. 2006. ISBN 978-0-521-02797-7.
- Pegg, Carole, Helen Myers, Philip V. Bohlman, and Martin Stokes. 2001. “Ethnomusicology.” In The New Grove Dictionary of Music and Musicians, vol.8, ed. S. Sadie, 367-403. London: Macmillan.
- Kroier, Johann (јун 2012). „Music, Global History, and Postcoloniality”. International Review of the Aesthetics and Sociology of Music. 43 (1): 139—186. JSTOR 41552766.
- „New Perspectives in Ethnomusicology: A Critical Survey”. Society of Ethnomusicology.
- „Origins of World Music”. BBC.
- Tsioulcas, Anastasia (16. 1. 2014). „What Makes global FEST So Interesting?”. NPR. Приступљено 16. 1. 2014.
- „Minutes of Meeting Between the Various 'World Music' Record Companies and Interested Parties, Monday 29 June 1987”. fRoots magazine. Приступљено 2010-09-15.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- RadiоТunes – world music. „RadiоТunes”. Приступљено 12. 2. 2015. (језик: енглески)
- Најбољи world music албуми (од 8 листа). „Rate your music”. Приступљено 12. 2. 2015. (језик: енглески)
- World music. „Britannica”. Приступљено 12. 2. 2015. (језик: енглески)
- Регистар састава и уметника етно-музике у Србији. „World music асоцијација Србије”. Архивирано из оригинала 13. 2. 2015. г. Приступљено 12. 2. 2015.
- Music Listings Top-ranking free world music podcasts
- List of World Music Festivals
- Regional and Ethnic Music на сајту Curlie (језик: енглески)
- Sounds and Colours—magazine about South American music and culture
- World Music at SKY.FM—A free World Music radio channel
- World Music Central—World Music news, reviews, articles and resources
- Rhythm Passport world music / global beats event listings website for the UK
- Wilde Töne – Festival for Folk- and Weltmusic Braunschweig | Germany
- Ethnomusicology Review (EMR) Academic ethnomusicology journal.
- International Council for Traditional Music
- International Library of African Music (ILAM)
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.