Bellotsundet
Bellotsundet er et sund øst-vest mellom Somersetøya og Boothiahalvøya i Nunavut, Canada, og markerer grensen for det amerikanske kontinentets nordligste utstrekning.
Lengden er 35 km. Fra vestenden varierer bredden fra 1 til 2 km de første 25 km, før det blir bredere. Nordsiden har en bratt kystlinje med høyder opp til 450 meter. Høydene på sørsiden når opp til 750 meter. Tidevannsstrømmer i sundet har vært målt til 8 knop av skiftende retning.
Sundet ble oppdaget i 1852 av William Kennedy, kaptein på ketchen «Prince Albert», mens han lette etter John Franklin, og gitt navn etter en av offiserene ombord Joseph René Bellot. Bellot døde i Artis ett år senere i en alder av 26 år. F.L. McClintock overvintret i sundet fra 1858 til 1859. Sundet ble første gang traversert med båt i 1937, da Scotty Gall på frakteskuta «Aklavik» seilte hele Nordvestpassasjen.[1] Ved det østlige utløpet anla Hudson's Bay Company stasjonen Fort Ross i 1937, ubebodd siden 1948.
Referanser
[rediger | rediger kilde]Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.