Personālais dators
- Šis raksts ir par Personālo datoru. Par citām jēdziena Personālais dators nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Desktop_computer_clipart_-_Yellow_theme.svg/250px-Desktop_computer_clipart_-_Yellow_theme.svg.png)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b6/Desktop_personal_computer.jpg/250px-Desktop_personal_computer.jpg)
Personālais dators (angļu: personal computer vai PC) ir jebkurš dators, kura cena, izmērs un veiktspēja ir pielāgota individuālai lietošanai un ir paredzēta speciāli gala patērētājam, kurš ar šo iekārtu var darboties patstāvīgi un neatkarīgi.
Mūsdienās personālais dators var būt gan kā galda dators, portatīvais jeb klēpjdators vai planšetdators. Vispopulārākās operētājsistēmas personālajam datoram ir Microsoft Windows, Mac OS un Linux, kamēr vispopulārākais mikroprocesors ir x86 tipa. Personālā datora programmnodrošinājums pamatā sastāv no teksta redaktoriem, tabulu redaktoriem, datubāzu programmām un spēlēm, kā arī no neskaitāmām cita veida programmām. Mūsdienās personālajam datoram bieži vien ir ātrgaitas interneta pieslēgums, kas ļauj lietotājam piekļūt vispasaules tīmeklim un daudzu citu veidu resursiem.
Personālais dators var būt gan kā mājas, gan kā darba dators, kas atrodas lietotāja darba vietā un ir saslēgts lokālajā tīklā ar citiem darba datoriem.
Atšķirībā no agrīnajiem personālā datora lietotājiem, kuriem bija pašiem jāraksta datorprogrammas, lai varētu produktīvi izmantot savu datoru, mūsdienās datora lietotājiem ir plaša pieeja komerciālajām un nekomerciālajām datorprogrammām, kuras ir viegli instalējamas un saprotamas.
Vēsture
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Personālā datora veiktspēja ir ļoti strauji augusi kopš tā pirmsākumiem. Kopš 1970. gadu sākuma dažādos zinātniskos institūtos zinātnieki aktīvi meklēja un atrada risinājumu jauna tipa interaktīva personālā datora izveidei, kurš būtu paredzēts nenoteikta laika individuālai lietošanai. Tomēr šī personālā datora sistēma jebkurā gadījumā būtu pārāk dārga, lai tā piederētu privātpersonām.
1975. gadā mikroprocesora un integrālās shēmas parādīšanās deva iespēju izveidot kompaktu personālā datora versiju, kura vēl pirms pāris gadiem būtu aizņēmusi veselu istabu. Agrīnās personālā datora versijas (sākumā saukta par mikrodatoriem) tika tirgotas komplektos un ierobežotā skaitā.
Personālo datoru arhitektūras
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Personālā datora sastāvdaļas
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/Personal_computer%2C_exploded_6.svg/300px-Personal_computer%2C_exploded_6.svg.png)
- Skaneris
- Centrālais procesors (Mikroprocesors)
- Operatīvā atmiņa (RAM)
- Papildkartes (Videokartes, u.c.)
- Barošanas bloks
- Optiskais diskdzinis
- Cietais disks
- Mātesplate
- Skaļrunis
- Monitors
- Datorprogrammas
- Papildu programmas (Spēles, u.c.)
- Tastatūra
- Datorpele
- Ārējais cietais disks
- Printeris
Tipiska galda personālā datora komplekta sastāvdaļas:
- Datora korpuss ar barošanas bloku
- Centrālais procesors
- Mātesplate
- Operatīvā atmiņa
- Cietais disks
- Videokarte
- Monitors (LCD, LED vai CRT)
- Optiskais diskdzinis (parasti DVD-ROM vai DVD±RW)
- Tastatūra un Datorpele
Kā papildus personālajam galda datoram var pievienot:
Datora pielāgošana cilvēkiem ar īpašām vajadzībām
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Skatīt arī
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Atsauces
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Ārējās saites
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: Personālais dators.
- Encyclopædia Britannica raksts (angliski)
|
|
|
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.