Arijonizmas
Arijonizmas – krikščionybės srovė, atsiradusi IV amžiuje. Tikėjimo pagrindas – kunigo Arijaus iš Aleksandrijos skelbta Švenčiausios Trejybės koncepcija, kuri neigė Trejybės dogmą ir Kristaus dieviškumą. Dar IV amžiuje Nikėjos (325 m.) ir Konstantinopolio (381 m.) susirinkimai paskelbė arijonus eretikais. Arijonizmas, išsilaikęs iki VII amžiaus, lėtino Romos bažnyčios įtakos plitimą.[1]
Reformacijos laikotarpiu arijonizmas atgaivintas Vakarų Europoje. XVI a. plito su kitomis reformacijos kryptimis Lietuvoje bei Lenkijoje, 1562 metais Lietuvos arijonai pasivadino Lietuvos broliais, atsiskiriant nuo reformatų, po 1565 m. susiformavo savarankiška bažnyčia. Gausiausios bendruomenės buvo Kėdainiuose, Tauragėje. Po 1661 m. persekiojami katalikų ir reformatų išsikėlė iš Lietuvos ir Lenkijos.[2]
Išnašos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Julius Norvila. Arijonai. Visuotinė lietuvių enciklopedija. Nuoroda tikrinta 2023-04-15.
- ↑ Arijonizmas. Aruodai.lt. Nuoroda tikrinta 2023-04-15.
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.