Szabadság (filozófia)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Szabads%C3%A1g-szobor_1.jpg/220px-Szabads%C3%A1g-szobor_1.jpg)
A szabadság meglehetősen tág fogalom, amelyet az egyes filozófiai irányzatok különbözőképpen értelmeztek. Két leggyakrabban használt értelmében a személyes szabadság a szociológiai és politológiai tanulmányok tárgya lehet, míg a belső szabadság vagy a metafizikai értelemben vett szabadság inkább filozófiai – pszichológiai fogalom.
A szabadság értelmezései
[szerkesztés]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b8/LibertyTreePlanting.jpg/220px-LibertyTreePlanting.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/25/Genius_of_Liberty_Dumont_July_Column.jpg/220px-Genius_of_Liberty_Dumont_July_Column.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/Ama-gi.svg/220px-Ama-gi.svg.png)
- A szabadság általában idegen erőtől való függetlenséget jelent. Ily értelemben lehet fizikai szabadság, vagyis lehetőség (képesség) valamit tenni vagy nem tenni. A fizikai szabadságot erőszak („vis”) vagy erőhatalom („vis major”) zárhatja ki.
- Személyes szabadság a szabad mozgás, a test szabad használata, mely büntetőjogi védelem alatt áll, és csak a törvényben meghatározott esetekben és formák között szorítható meg (személyi szabadság korlátozása). A személyi szabadság el nem ismerésén és intézményesítésén alapult az ókori rabszolgaság, a rabszolgatartó gazdasági rendszer, a középkorban a jobbágyok földhöz kötöttsége.
- Az erkölcsi szabadság az ember akaratelhatározási szabadságát jelenti, ebben a formában az akarat és akaratszabadság szinonimája. Az akaratszabadságot általában csak az embernél lehet értelmezni, míg az emberen kívül eső természetet kötöttnek vagy nem szabadnak tekintik, mivel a szükségszerűség jellegével bíró természeti okság törvényének feltétlen uralma alatt áll.
- A jogi értelemben vett szabadság kiterjed mindarra, amit a jog szerint tenni lehet.
- Költői vagy szélesebb értelemben alkotói szabadság
Belső szabadság
[szerkesztés]A filozófiában a szabadság értelmezése általában a szabad akarattal egyezik. A francia filozófus, Jean-Jacques Rousseau jelentette ki, hogy a szabadság az ember alapvető jellemzője: „Az ember szabadnak született, de mindenütt láncokat visel.”
A libertárius filozófusok értelmezése szerint minden ember mindenkor szabad – ahogyan Jean-Paul Sartre fogalmazott: az emberek szabadságra vannak kárhoztatva. Eszerint mindenkinek lehetősége van döntést hozni és cselekedni – egy külső hatalom csak a cselekvést tudja megtorolni, de nem tudja megelőzni. Ezzel ellentétben a determinista filozófusok szerint a jövőt elkerülhetetlenül befolyásolja a múlt és a szabadság ennek megfelelően csak illúzió.
Pozitív és negatív szabadság
[szerkesztés]Isaiah Berlin filozófus „Two Concepts of Liberty” című előadásában különböztette meg a negatív szabadság („szabadság valamitől”, azaz „freedom from”) és a pozitív szabadság („szabadság valamire”, azaz „freedom to”) fogalmát. Berlin értelmezésében a pozitív szabadságot igen gyakran arra használták fel, hogy az emberek negatív szabadságjogait megnyirbálják. Berlin a Szovjetuniót hozta fel példaként, ahol az ország vezetése az általuk kitűzött célok elérése érdekében („pozitív szabadság”) a magánemberek jogainak megnyirbálását, brutális erőszakot és nemritkán tömeges gyilkosságokat (azaz a negatív szabadság megsértését) is elfogadhatónak tartotta.[2]
Az Emberi Jogok Egyetemes Nyilatkozata is a szabadságnak ezt a kétféle, pozitív és negatív értelmezését használja, amikor felsorolja az alapvető emberi jogokat, mint pl. „védelem a kínzás, a kegyetlen, embertelen bánásmód és büntetés elől” (negatív szabadság) és „a vélemény és kifejezése szabadsága” (pozitív szabadság).
Belső autonómia
[szerkesztés]A szabadság másik értelmezése vagy megjelenési formája a belső autonómia, azaz a lelki szabadság állapota. Ezt az állapotot többféleképpen értelmezték:[3]
- képesség az értelemmel összhangban lévő cselekvésre;
- képesség önmagukkal vagy belső értékeikkel összhangban való cselekvésre;
- képesség az egyetemesen elfogadott értékekkel („helyes” vagy „jó”) összhangban való cselekvésre; és végül
- képesség az értelemtől és a vágyaktól teljesen független, vagyis önkényes (autonóm) cselekedetek végrehajtására.
Elsősorban a spirituális filozófusok tartották a szabadságot az emberi akarat eredményének, vívmányának és nem pedig az emberrel született állapotnak. Rudolf Steiner szabadságfilozófiája megkülönböztette a gondolati világban elérhető (individuális akarati) szabadságot a testi cselekedetekben működő szükségszerűségeknek való alávetettségtől, amelyekben az akarat egyelőre nem tud szabadon kibontakozni, mert ahhoz az individuum akaratának teljesen felül kellene emelkednie a test természetén.
Van, aki szerint a belső szabadságot a gondolataink és az érzékeink közötti rés áthidalása adja.
Kapcsolódó szócikkek
[szerkesztés]- Szabadság politikai fogalom
- Szabadság munkajogi fogalom
- Szabad akarat és Szent Ágoston tanítása a szabad akaratról
- Liberalizmus
- Szabad szoftver
- Szabad királyi város
- Szabad csoport
- Szabad licenc
- Szabad véleménynyilvánítás
- Hét szabad művészet
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Plantation d'un arbre de la Liberté (francia nyelven). parismuseescollections.paris.fr. (Hozzáférés: 2021. március 14.)
- ↑ Berlin: Two Concepts of Liberty (angolul)
- ↑ Wolf, Susan, Freedom Within Reason
További információk
[szerkesztés]- Freedom Fries Media[halott link] (angolul)
- Szabadság és önrendelkezés (angolul)
- Pszichológiai szabadság – A belső béklyók lerázása (angolul)
- A szabad akarat Archiválva 2008. október 8-i dátummal a Wayback Machine-ben – Rav Michael Laitman cikke. (angolul)
- A szabadság ellentétének meghatározása: Ich denke, dass ich frei bin, in Sic et Non (németül)
- A szabadság elmélete (angolul)
- „Free Will” – A „Catholic Encyclopedia” cikke (angolul)
- Erich Fromm: Menekülés a szabadság elől; ford. Bíró Dávid, utószó Erős Ferenc; Akadémiai, Bp., 1993 (Hermész könyvek)
- A szabadság; szerk. Laczkó Sándor, Gyenge Zoltán; Pro Philosophia Szegediensi Alapítvány–Magyar Filozófiai Társaság–Státus, Szeged–Csíkszereda, 2010 (Lábjegyzetek Platónhoz)
- Nico Stehr: A szabadság a tudás leánya; ford. Kiss Endre, Berényi Gábor; Gondolat, Bp., 2017
- Sári László: Dilettánsok történelme. Honnan ered Nyugat és Kelet elhibázott viszonya?; Corvina, Bp., 2019
Text is available under the CC BY-SA 4.0 license; additional terms may apply.
Images, videos and audio are available under their respective licenses.